'■"Ill  illMi<t 


""III  illl>  I[  ""■(iiilllllll  "" 

Hill  nil  (|MiiiiiJ|||||||||  tliii 


iiiii>ll|i;*:in:|::::ii 


m 


(   K     ' 


IIIIIIIIIIKIIIIIIIIlHi 


^  DIEGO 


jtreda  S.  Harold 
JHlanover,  N,  H, 


,tfU> 


Digitized  by  tine  Internet  Arciiive 

in  2007  witii  funding  from 

IVIicrosoft  Corporation 


littp://www.arcliive.org/details/beginnersbookinnOOIiolviala 


BEGINNERS'  BOOK 
IN  NORSE 


BY 


J.  A.  HOLVIK,  A.  M. 

Professor  of  Norse,  Concordia  College 
Moorhead,  Minnesota 


AUGSBURG  PUBLISHING  HOUSE 
MINNEAPOLIS,  MINN. 


Copyrigrht,  1910.  by 
AUGSBURG  PUBLISHING  HOUSE 

MINNEAPOLIS.  MINN. 


PREFACE 

THIS  book  aims  to  give  the  English-speaking  student  a 
reading  knowledge  and  to  some  extent  a  speaking 
knowledge  of  present-day  Norse.  It  lays  no  claim  to 
being  a  complete  treatise  on  Norse  grammar.  Only  such 
principles  and  details  of  grammar  are  presented  as  were 
thought  necessary  to  make  plain  the  differences  between 
Norse  and  English.  The  book  is  chiefly  intended  for  the 
classroom,  and  much  is  left  to  the  instructor,  especially  drill 
and  review  work,  pronunciation,  and  conversation.  How- 
ever, it  is  hoped  that  anyone  wishing  to  acquire  a  knowledge 
of  elementary  Norse,  who  has  no  access  to  a  classroom 
course,  will  derive  some  benefit  from  the  book  in  private 
study.  The  exact  intonation,  however,  can  only  be  gotten 
from  the   spoken  word. 

As  to  the  plan  of  the  book,  but  little  need  be  said.  The 
vocabulary  of  each  lesson  aims  to  give  a  group  of  words 
which  are  associated  with  one  another  in  common  use. 
These  words  are  then  used  in  the  reading  exercise,  in  some- 
what connected  discourse.  The  composition  exercises  are 
made  up  chiefly  of  detached  sentences,  applying  as  much  as 
possible  the  principles  presented  in  the  respective  lessons. 
It  was  planned  to  take  up  literature  as  early  as  possible,  to 
furnish  the  desired  element  of  interest.  Beginning  with 
Lesson  XXXVI,  the  reading  exercises  consist  of  Bj^rnson's 
little  classic,  "En  glad  gut."  The  vocabularies  and  the  com- 
position and  conversation  exercises  are  based  on  the  text. 

As  a  beginners'  book  in  Norse  for  English-speaking  stu- 
dents is  to  some  extent  a  new  venture,  the  author  keenly 
realizes  the  possibility  of  many  points  of  deficiency.  In  view 
of  this,  he  sincerely  requests  criticism  and  suggestions  for 
improvement.  Arrangements  are  made  for  any  such  revision 
as  may  prove  necessary. 

"Norse"  has  been  used  throughout  in  place  of  the  cumber- 
some and  much  mispronounced  "Norwegian."  To  many  this 
may  be  slip:htly  confusing  as  Norwegian  is  more  commonly 
used.  A  discussion  on  the  respective  merits  and  correctness 
of  these  terms  would  lead  too  far.  Suffice  it  to  say  that 
present  usa^e  among  writers  and  authorities  shows  that 
Norse  is  rapidly  supplantinjr  Norwegian;  and  rightly  so. 


The  author  desires  to  acknowledge  his  indebtedness  to 
Prof.  Gisle  Bothne  of  the  University  of  Minnesota,  and 
to  Prof.  O.  E.  R^lvaag  of  St.  Olaf  College,  for  reading  the 
manuscript  and  offering  valuable  suggestions.  The  author 
is  especially  indebted  to  Prof.  P.  J.  Eikeland  of  St.  Olaf 
College  for  his  indispensable  assistance  and  kindly  encour- 
agement throughout  the  preparation  of  this  book. 

The  following  books  have  been  used  for  reference: 

"Norsk  Grammatik,"  by  P.  J.  Eikeland. 

"Dansk-Norskens  Syntax,"  by  Falk  og  Torp. 

"Retskrivningsregler,"  by  J.  Aars  &  S.  W.   Hofgaard. 

"Norwegian   Grammar  and  Reader,"  by  Julius   E.  Olson. 

"Dano-Norwegian   Grammar,"  by  P.  Groth. 

J.  A.  HOLVIK. 

Minneapolis,  Minn.,  August,  1910. 


TEACHERS  of  Norse  in  America  have  recently  formed 
an  association  for  purposes  of  co-operation  and  for 
the  publication  of  a  series  of  textbooks.  The  first  text- 
book published  under  the  auspices  of  this  association  is  J.  A. 
Holvik's  "Beginners'  Book  in  Norse." 

GISLE   BOTHNE, 
President  of  the  Association. 
Minneapolis,  Minn.,  August,  1910. 


REVISED  EDITION 

THE  present  edition  has  been  revised  and  enlarged.  The 
treatment  of  the  articles  and  adjectives  has  been  altered; 
conversation  exercises  are  given  in  the  first  three  lessons 
in  place  of  vocabularies  with  reading  and  composition  exer- 
cises. Lessons  XXXI — XXXV  contain  illustrated  exercises 
dealing  with  Norway.  The  illustrations  may  be  used  as 
material  for  lectures,  conversation,  and  composition. 

J.  A.   HOLVIK. 
Forest  City,  Iowa,  August,  iQiS- 


CONTENTS 

Lesson  Page 

I.  Pronunciation:     Alphabet,    i.     Consonants, 
2.     Vowels,    3.     Diphthongs,    4.     Stress,    5. 

Musical  accent,  6 il 

II.  Noun:     Number,  7,  i.     Gender,  7,  2,     Case, 

7,  3.    Article:  Indefinite,  8,  i.     Postpositive, 

8,  2 16 

III.  Personal  pronouns  with  at  ha  and  at  vaere, 

9,  Word  order,  10 21 

IV.  Declension  of  personal  pronouns,  11.  Pos- 
sessive pronouns,  12.  Use  of  sin,  12,  i. 
Noun  followed  by  possessive,  12,  2 23 

V.  Demonstrative  pronouns,  13.  Use  of  hin, 
13,  I.  Den,  13,  2.  Denne,  13,  3.  Declension 
of  adjectives,  14.  Use  of  strong  declension, 
15.  Neuter  form  of  adjectives  as  adverbs,  16.  2y 
VI.  Definite  articles,  17.  Adjectives  after  pre- 
positive, 18.  Use  of  weak  form  of  adjec- 
tives,   summary,    19.       Adjectives    used    as 

nouns,    20 31 

VII.  Conjugation,    21.      Analysis    of    tenses,    22. 
Word  order,  23.     Rules  for  plural  of  nouns 

and  adjectives,  24 35 

VIII.  Verbal  stem,  25.  Strong  conjugation,  26,  i. 
Weak  conjugation,  26,  2.  Present  tense,  27. 
Interrogative  pronouns,  28.  Personal  pro- 
nouns  after  copula,   29 40 

IX.  Numerals,  30 44 

X.  Composite  words,  31.    Gender  of  composite 
words,  32.     Pronunciation  of  -ig,  33 48 


Lesson  Page 

XL  Relative   pronouns,   34 50 

XII.  Pronouns  of  address,  35 53 

XIII.  Passive  voice,  36 55 

XIV.  Comparison  of  adjectives,  38.  Declension 
of  adjectives  in  comp.  degree,  39;  in  super- 
lative degree,  40 60 

XV.  Adverbs,   41.      Comparison,   42 64 

XVI.  Present  participle,  43.  Use,  44.  English 
forms  in  ing  compared  with  related  forms 

in   Norse,  45 68 

XVII.  Complete     conjugation,     46.        Subjunctive 
mode,   47.     Imperative   mode,   48.     Perfect 

participle,   49 73 

XVIII.  Ja,  jo,  50.  Nei,  51.  Av,  52.  Om,  53.  Ved, 
54-  Med,  55.  For,  56.  Paa,  57.  Til,  58. 
Over,  59.  Distinction  in  use  of  adverbs,6o.  78 
XIX.  Indefinite  pronouns,  61.  Det,  62.  Man,  63. 
En,  64.  Nogen,  65.  Ingen,  66.  Somme,  67. 
Mange,  68.  Anden,  69.  Al,  70.  Hver,  71. 
—  som  heist,  72.  Use  of  gang,  73.  Re- 
ciprocal pronouns,  74 83 

XX.  Modal  auxiliaries,  75.  SkuUe  and  ville,  76. 
Kunne,  77.  Maatte,  78.  Burde,  79.  Turde, 
80.  Expressions  in  common  use,  81.  De- 
ponent verbs,  82.  Prin,  parts  and  conju- 
gation of  deponent  verbs,  83.  Reciprocal 
verbs,    84.      Reflexive    verbs,    85.      Use    of 

sig,   85 88 

XXI-XXV.  Grammar  review  in  reading  exercises 93 

XXVI.  Nu  skal  du  til.     Prosa  eller  poesi? no 

XXVII.  Stra£fet  vigtighct    Det  var  ikke  saa  farlig..   112 

XXVIII.  To   halvskillinger 116 

XXIX.  Tid   er   penge 119 

XXX.  Ely  Rem • 121 

XXXI.  Den  norske  kyst 124 

XXXII.  De  norske  f jorder 130 

XXXIII.  Fjeld  og  dal 135 

XXXIV.  Norske   bygninger 143 

XXXV.  Norges   hovedstad 148 

XXXVI.  En  glad  gut 154 


Page 

Appendix 274 

Norse-English  Vocabulary 291 

English-Norse  Vocabulary 337 

ILLUSTRATIONS 

1.  Norges   kyst 125 

2.  Torungerne   fyr  ved   Arendal 126 

3.  Nordkap,  midnatssol 127 

4.  Balstad,  Lofoten 128 

5.  Svolvaer,  Lofoten 129 

6.  Henningsvser   fyr,    Nordland 129 

7.  Troldf jord  i  Nordland 131 

8.  Lserdalsj^ren  i  Sogn 132 

9.  Krigsskib  i  Sognef jorden 132 

10.  Smaajenter  i  nationaldragt 133 

11.  Balholm  i  Sogn 134 

12.  Nedre  Vasenden  i  S^ndfjord 134 

13.  Troldvandet  i   Nordland 136 

14.  Paa  vei  til  Folgefonnen 137 

15.  Valders,  Bagn  med  Fjeldheim 138 

16.  Naerj^dalen I39 

17.  Fra    Folgefonnen 140 

18.  Snetunnel  ved   Haukelid 140 

19.  Hardangerj^klen 141 

20.  Utsigt  over  Ringerike 141 

21.  Valders,   mellem   Skogstad  og  Grindaheim 142 

22.  Stalheim,    Naerj^dalen 142 

23-  Bygd0:  stavkirke,  aarestue,  og  stabbur 144 

24.  Frognersaeterens  skihal 145 

25.  Domkirken   i   Trondhjem 146 

26.  Sankthanshaugens    restaurant 147 

27.  Frognersaeterens  restaurant 147 

28.  Karl  Johans  gate,  Kristiania 149 

29.  Slottet  i  Kristiania 149 

30.  Kristiania,  utsigt  fra   slottet 150 

31.  Kristiania,  utsigt  fra  slottet  mot  fjorden 151 

32.  Kristiania,  utsigt  fra  Sankthanshaugen 152 

33.  Skien 152 

34.  Finse,  langs  Bergensbanen 153 

35.  Bergensbanen  ved  Gravhalsen • 153 


BEGINNERS'    BOOK    IN   NORSE. 


LESSON  I. 

PRONUNCIATION. 

1 .  The  Norse  alphabet  consists  of  the  twenty-six 
letters  of  the  English  alphabet  plus  the  three  vowels  aa^ 
ce,  0.  Five  of  these  (c,  q,  IJ>,  x,  z)  have  other  equiv- 
alents, and  are  used  only  in  foreign  words  and  names. 

2.  Consonants. 

1.  The  following  are  pronounced  as  in  English:  b, 
d,  f,  h,  k,  m,  n,  p,  t. 

2.  j  has  the  sound  of  y  in  yes. 

3.  g  has  the  sound  of  g  in  go;  but  before  i  and  y,  it 
has  the  sound  of  Norse  /;  g  is  silent  before  ;'. 

4.  h  is  silent  before  v  and  before  /. 

5.  /  has  less  of  the  vowel  quality  in  Norse,  the  tip 
of  the  tongue  being  pressed  lightly  against  the  root  of 
the  upper  teeth,  thus  placing  the  tone  more  toward  the 
front  and  deadening  the  resonance. 

6.  r  is  usually  formed  by  vibrating  the  tongue 
against  the  ridge  of  the  upper  gum. 

The  pronunciation  of  r  varies  in  different  sections  of  the 
country,   from   the    uvular   r    to    the   trilled   r.      It   is    influ- 


12 

enced  by  other  consonants,  but  it  is  always  distinct  and  is 
never  given  the  modulated  quality  of  the  English  middle  and 
final  r. 

7.  J  has  the  sound  of  j  in  sister. 

8.  V  has  the  sound  of  v  in  very,  but  pronounced 
with  less  force. 

9.  c,  q,  w,  X,  z  are  used  only  in  foreign  words  and 
names.  ....;.. 

1.  c  before  the  front  vowels  (e,  i,  y,  ae,  jz()  has  the  sound 
of  8,  but  before  the  back  vowels  (a,  aa,  o,  u)  c  has  the 
sound  of  k. 

2.  q  is  equivalent  to  k. 

3.  w  is  equivalent  to  Norse  v. 

*     4.  X  is   equivalent  to  s  in   beginning  a  word,   and  to  ks 
medially  and  at  the  end  of  a  word. 
5.  z  is  equivalent  to  s. 

3.     Vowels.    These  are  a,  aa,  e,  i,  o,  u,  ^,  a,  0. 

1.  Vowels  may  be  long  or  short. 

2.  Two  of  the  vowels,  e  and  0,  admit  of  a  fixed 
change  of  quality:  they  may  be  open  or  closed  (the 
names  having  reference  to  the  air  passage). 

In  the  following,  the  English  sounds  given  are  not  exact 
equivalents.  The  vowels  aa,  o,  u  require  a  stronger  round- 
ing of  the  lips  in  Norse  than  in  English;  this  places  the 
tone   more  forward   and  gives  less  resonance. 

3.  Rule:  A  vowel  in  an  accented  syllable  is  usually 
long  except  when  followed  by  two  consonants. 

Irregular  pronunciation  will  be  marked  or  given  in  brack- 
ets. A  macron  denotes  long  quantity,  and  a  breve  or  two 
consonants   denote  short   quantity. 

4.  a  has  the  sound  of  a  in  father:  ha,  have;  hat  [hat], 
had. 

5.  aa  has  the  sound  of  a  in  all :  gaa,  go ;  gaat  [gaatt], 
gone. 


13 

The  letter  k  is  often  used  instead  of  aa;  in  this  book  i 
is  used  only  as  a  phonetic  sign  (§3,  6). 

6.  0  closed  has  the  sound  of  0  in  open :  bok,  book ; 
sort,  black. 

o  open  [phonetic  sign :  long,  a;  short,  0]  has  the  sound 
of  0  in  or:  sove  [save],  to  sleep;  for  [for],  for,  because. 

7.  e  closed,  long  or  short,  has  the  sound  of  i  in 
bin:  en  (c.  g.),  one;  ett  (n.  g.),  one. 

e  open  [phonetic  sign  e]  has  the  sound  of  e  in  men; 
men  [men],  but.  This  e  is  usually  short;  the  long  sound 
is  written  ce  (§3,  11). 

e  in  unaccented  syllables  is  short  and  open,  but  varies 
somewhat  both  in  quantity  and  quality;  it  may  be  com- 
pared to  e  in  open  and  to  the  first  e  in  because. 

e  open  before  r  has  the  sound  of  e  in  there :  er,  is ; 
hverken  [verken],  neither. 

8.  i  has  the  sound  of  ee  in  seen :  skrive,  write ;  mm, 
my. 

9.  «  has  the  sound  of  0  m  do:  dtt,  you  (thou)  ;  dugg, 
dew. 

10.  3;  has  no  English  equivalent.  It  corresponds 
to  French  u  and  to  German  ii.  (Pronounce  ee,  pro- 
trude the  lips  and  draw  the  corners  of  the  mouth  for- 
ward and  inward). 

11.  (u  has  the  same  qualities  as  e  except  that  of 
unaccented  ^  (§3,  7). 

The  most  common  sound  of  ae  is  the  open  (which  be- 
comes broad  before  r).  The  closed  long  sound  is  very  com- 
mon in  eastern  Norway,  especially  in  Christiania.  In  many 
cases  both  the  open  and  the  closed  are  permissible. 

Ex.:  laese  (to  read)  is  pronounced  laese  or  lese;  glaede 
(joy)  is  pronounced  glaede  or  glede. 

12.  0  has  the  sound  of  e  in  her:  h0re,  to  hear;  tffr 
(short  vowel),  dry.  It  is  equivalent  to  German  o  and 
French  eu. 


14 

The  e  in  her  receives  its  quality  from  the  position  of  the 
tongue  which  curves  back  at  the  tip  to  form  the  r.  In 
pronouncing  0,  the  tongue  lies  in  its  natural  position,  the 
corners  of  the  mouth  are  drawn  inward,  the  lips  slightly 
protruding.  This  vowel  follows  the  tendency  of  becoming 
more  open  when  short,  and  especially  before  r:  80t  (sweet, 
c.  g.),  long  and  closed;  s^tt  (n.  g.),  short  and  slightly 
open;  d0r  (door),  short  and  more  open, 

4.     Diphthongs.     These  are  ei,  ai,  0u  au^  oi. 

Diphthongs  are  two  vowels  pronounced  as  one  syllable. 
Care  must  be  taken  to  begin  and  end  with  the  proper  vowel 
quality;  there  will  necessarily  be  formed  a  series  of  inter- 
mediate tones. 

1.  ei  begins  with  open  e  (§3,  7)  :  net,  no. 

2.  ai  consists  of  the  two  vowels  pronounced  as  one 
syllable:  mai,  May. 

3.  01  consists  of  the  two  vowels  pronounced  as  one 
syllable:  hpi,  high. 

4.  au  begins  with  a  quality  of  a  approaching  that 
of  ce:  august',  August. 

5.  oi  begins  with  open  0  :  konvoi,  convoy.  In  French 
words  oi  has  the  sound  of  oa  (or  wd)  :  toilet  [toalef], 
toilet. 

STRESS. 

5.  In  native  words  the  stress  usually  falls  on  the 
first  syllable. 

1.  Words  with  the  prefixes  he — ,  ge — ,  and  er — 
usually  take  the  stress  on  the  syllable  following :  bestiV- 
ling,  order;  gevinsV,  prize;  erfa'ring,  experience. 

2.  Words  adopted  from  Latin  and  French  take  the 
stress  on  the  last  syllable:  student',  present'  [presang'], 
gestikulation'   [ — sjon]. 

3.  Verbs  ending  in  — ere  take  the  stress  as  follows : 
stude're,   to  study;   stude'rer    (pres.  tense);    studer'te 


-15 

(past  tense);  studert'  (perf.  participle).  Other  ex- 
amples similarly  inflected  and  stressed :  kultivere,  eksami- 
nere,  producere,  multiplicere,  servere. 

MUSICAL  ACCENT. 

6.  In  addition  to  stress  there  is  musical  accent. 
This  accent  is  simple  and  composite.  Simple  musical 
accent  consists  of  a  uniformly  rising  inflection;  com- 
posite musical  accent  consists  of  a  falling  inflection  on 
the  stressed  syllable  and  a  rising  inflection  on  the  rest 
of  the  word. 

1,  Words  of  one  syllable  take  the  simple  musical 
accent:  gul,  yellow;  god  [go],  good;  lang,  long. 

2.  Words  of  more  than  one  syllable  usually  take 
the  composite  musical  accent  (indicated  by  the  grave 
accent) :  sko^le,  school;  Ice^rer,  teacher. 

There  are  exceptions  to  these  preliminary  statements  re- 
garding stress  and  musical  accent.  Further  statements  will 
be  made  from  time  to  time  and  a  somewhat  detailed  discus- 
sion given  in  the  Appendix. 

Musical  accent  is  in  reality  the  melody  that  characterizes 
the  language.  Its  mastery  is  difficult,  depending  as  it  does 
upon  a  good  ear  and  ability  to  imitate.  Both  instructors  and 
students  should  give  this  subject  the  most  serious  attention. 

Remember:  Acute  accent  (')  indicates  simple  musical 
accent,  and  the  grave  accent  C)  indicates  composite  musical 
accent. 

CONVERSATION. 

1.  Gaar  du  paa  skole?  i.  Do  you  go  to  school? 

2.  J  a,  jeg  [jei]  gaar  paa       2.  Yes,  I  go  to  school. 
skole. 

3.  Hvad  [va]  gjpr  []^r\  3.  What    do    you    do    at 
du  paa  skolen?  school  (the  school)  ? 

4.  Jeg  IcBrer  ndrsk.  4.  I  am  learning  Norse, 

5.  Lcerer  du  at  [aa]   tale  5.  Do  you  learn  to  speak 
norskf  Norse? 


16 

6.  Nei,  ikke  endda.  6.  No,  not  yet. 

7.  Hvad  Icerer  du  da?  7.  What    do    you    learn, 

then  ? 

8.  Jeg  Icerer  at  Icese  tiorsk.       8.  I  learn  to  read  Norse. 

9.  Er  det  [dae]  let  at  Icere       9.  Is    it    easy    to    learn 
norsk?  Norse  ? 

10.  Ja,  det  er  nok'saa  let,     10.  Yes,  it  is  quite  easy. 

Observe:  i.  That  the  following  words  have  composite 
musical  accent  (§6,  2) :  skole,  laere,  tale,  ikke,  endda. 

2.  That  noksaa  has  simple  musical  accent  although  it  has 
more  than  one  syllable  (§6,  i). 

3.  That  in  jeg,  eg  is  equivalent  to  ei  (§4,  i).  This  is  the 
case  in  many  words:  egn,  region;  tegn,  sign;  regn,  rain; 
tegne,  to  draw;  regne,  to  rain. 

4.  That  h  before  v  is  silent  (§2,  4),  and  that  g  before  j 
is  silent  (§2,  3). 

5.  That  the  sign  of  the  infinitive  at  is  pronounced  aa. 
Very  important! 

6.  That  in  det,  t  is  silent  and  e  has  the  open  sound  (§3,  7). 

7.  That  in  questions  the  verb  comes  before  the  subject. 
Forms  like  the  English  "Do  you  go"  and  "Are  you  going" 
are  never  used  in  Norse. 

8.  Review  the  paragraphs  on  vowels  and  determine  which 
vowels  are  long,  short;  point  out  closed  e,  open  e;  closed 
o,  open  o. 

LESSON  II. 

NOUN. 
7.     Nouns  have  number,  gender,  and  case. 

I.  Number.  There  are  two  numbers:  singular 
and  plural. 

a. — Some  nouns  have  the  same  form  in  both  num- 
bers: brev,  letter  or  letters;  ord   [or],  v^ord  or  words. 

b. — Some  nouns  form  the  plural  by  endings.  Some 
add  -e:  sing,  dag  (day),  pi.  dage;  some  add  -r:  sing. 
nJie  (week),  pi.  uker;  some  add  -er'^  sing,  maaned 
(month),  pi.  maaneder. 


17 

c. — 'Some  nouns  form  the  plural  by  changing  the 
root  vowel  of  the  singular:  mand — mcend,  man — men. 

d. — Some  nouns  form  the  plural  by  changing  the 
root  vowel  and  taking  a  plural  ending:  haand — hmider, 
hand — hands ;   hok — hpker,   book — books. 

1.  In  the  vocabularies  the  plural  form  will  be  indicated 
after  the  singular  of  the  word  either  in  full  or  as  follows: 

Class  a,  by  a  dash brev, — . 

Class  b,  by  a  dash  +  ending dag, — e. 

Class  c,  by  a  dash  with  two  marks mand,  ^. 

Class  d,  by  a  dash  with  two  marks  +  ending,  .haand,  ^er. 

2.  In  many  cases  the  final  consonant  of  the  singular  is 
doubled  when  the  plural  ending  is  added.  In  such  cases 
the  added  consonant  will  be  given  with  the  ending. 

3.  Notice  that  o  changes  to  0  (bok — b0ker),  that  a 
changes  to  ae  (mand — maend),  and  that  aa  changes  to  ae 
(haand — haender) . 

2.  Gender.  There  are  two  genders:  neuter  and 
common. 

3.  Case.  There  are  two  cases:  nominative  and 
possessive. 

a. — The  possessive  is  formed  by  adding  -s  to  the 
nominative:  nom.  hok,  poss.  hoks. 

b. — .When  the  nominative  ends  in  -s,  -s  is  added: 
nom.  Hans,  poss.  Hans's. 

Note  I. — We  might  speak  of  three  cases  from  the  point 
of  view  of  syntax:  subjective,  objective,  and  possessive.  But 
there  is  no  inflection  of  the  noun  for  the  objective  case;  the 
same  form  of  the  noun  is  used  as  subject  and  object. 

Note  2. — The  possessive  is  used  more  extensively  in  Norse 
than  in  English.  English  expresses  possession  with  the 
preposition  "of"  in  many  cases  where  N,  rse  requires  the 
possessive  case:    Ukens  dage,  the  days  of  the  week. 


i8 

ARTICLE. 

8.  There  are  two  articles  used  with  the  noun,  the 
indefinite  article  corresponding  to  a  and  an,  and  the 
definite  article  corresponding  to  the. 

1.  The  indefinite  article  is  used  in  the  singular 
only,  and  agrees  with  the  noun  in  gender.  The  common 
gender  (c.  g.)  form  is  en,  the  neuter  gender  (n.  g.) 
form  is  et. 

Common  gender.  Neuter  gender. 

en  mand   [maiin],  a  man.  et  barn,  a  child. 

en  kvinde  [kvinne],  a  woman,    et  brev,  a  letter. 
en  dag,  a  day.  et  aar,  a  year. 

Note. — The  article  is  not  used  with  nouns  denoting  a  per- 
son's profession  or  occupation  when  such  nouns  are  unmodi- 
fied and  follow  the  copula:  Han  er  laerer  (He  is  a  teacher;. 
But  when  the  noun  is  modified,  the  article  is  used:  Han  er 
en  dygtig  [dygti]  laerer  (He  is  an  able  teacher).  Other 
examples:    Han  er  farmer,  Han  er  advokat'   (lawyer). 

2.  The  definite  article  (postpositive  article;  see  §17) 
is  added  to  the  noun  as  an  ending;  it  agrees  with  the 
noun  in  number,  and  with  the  singular  of  the  noun  in 
gender. 

DEFINITE  ARTICLE. 

singular  c.  g.:  — en.  plural:  — ene  ( — ne). 

singular  n.  g.:  — et   [e]. 

Singular. 

Common  gender.  Neuter  gender. 

manden,  the  man.  brevet,  the  letter. 

dagen,  the  day.  aaret,  the  year. 

Plural 
maendene,  the  men.  brevene,  the  letters. 

dagene,  the  days.  aarene,  the  years. 

Note. — The  postpositive  article  offers  considerable  diffi- 
culty to  the  English-speaking  student.     Bear  in  mind  that 


19 

this  article  comes  after  the  noun  as  a  suffix  and  is  inflected 
for  agreement  in  number  and  gender. 

3.  Nouns  in  the  possessive  case  used  with  the 
definite  article  (postpositive)  take  the  sign  of  possess- 
ive (-j)  after  the  article:  mandens;  dagens;  brevets, 
etc. 

4.  The  ^  of  the  neuter  article  is  silent  except  be- 
fore the  possessive  -s  and  in  cases  of  special  emphasis. 

5.  In  the  singular  the  musical  accent  is  not  affected 
by  the  addition  of  the  postpositive  article,  although  the 
word  thus  comes  to  have  more  than  one  syllable:  brev, 
brevet  [brev'e]  ;  aar,  aaret  [aar'e].  The  plural,  with 
few  exceptions,  takes  the  composite  musical  accent; 
brev^ene,  aar'^ene. 

DECLENSION. 

Singular.  Plural. 

Indefinite. 
nom.r  en  mand  [mann]  msnd   [maenn] 

poss.:  en  mands  [manns]  msends   [maenns] 

Definite. 

nom.:  manden    [man'nen]  msendene    [msen^'nene] 

poss.:  mandens    [man'nens]       maendenes  [maen^nenes] 

Indefinite, 
nom.:  en  kvinde  [nn]  kvinder 

poss.:  en  kvindes  kvinders 

Definite. 

nom.:  kvinden  kvinderne 

poss.:  kvindens  kvindernes 

Indefinite. 

nom.:  et  aar  aar 

poss.:  et  aars  aars 

Definite. 

nom.:  aaret  [aa're]  aarene   [aa^rene] 

poss.:  aarets  [aa'rets]  aarenes   [aa^'renes] 


20 


Note  I. — Notice  that  in  mand  and  kvinde,  nd=nn.  This 
is  a  general  rule  with  but  few  exceptions. 

Note  2. — Words  that  end  in  e,  add  only  n  or  t  for  the 
postpositive  singular. 

Note  3. — haand  and  bok  have  simple  musical  accent  also 
in  the  plural   [haend'er,  b0k'er]. 

Note  4. — As  the  possessive  case  is  regular  (adding  s  to 
the  nominative),  it  will  be  sufficient  to  drill  on  the  nominative 
only:  en  mand,  maend;  manden,  maendene. 

Drill. — I.  Decline  the  common  gender  nouns  dag,  uke, 
maaned,  giving  the  English  equivalent  with  each  form. 

2.  Decline  the  neuter  brev,  giving  pronunciation  and  Eng- 
lish equivalent  of  each   form. 

CONVERSATION. 


1.  Hvad  IcBTte  vi  igaar'f 

2.  Vi  Icurte  mange  ord 
[or]  og  [6]  S(Ttninger. 

3.  Er  leksen  til  idag'  let 
eller  vanskelig  [ — li].^ 

4.  Leksen  vi  har  idag  er 
vanskelig. 

5.  Var  leksen  vi  hadde 
igaar,  vanskeligere  end 
denne  leksef 

6.  Nei,  jeg  tror  leksen  vi 
hadde  igaar,  var  lettere 
end  [en]   denne. 

7.  Hvad  er  det  som  er 
vanskelig  i  denne  lek- 
sen? 

8.  Det  er  den  best  em' te 
artik'el. 

9.  Hvor'for  er  den  be- 
stemte  artikel  saa  van- 
skelig f 

10.  Fordi  den  er  ikke  lik 
den  engelske  bestemte 
artikel. 


1.  What  did  we  learn  yes- 
terday ? 

2.  We  learnt  many  words 
and  sentences. 

3.  Is  the  lesson  for  today 
easy  or  difficult? 

4.  The  lesson  we  have  to- 
day is  difficult. 

5.  Was  the  lesson  we  had 
yesterday  more  diffi- 
cult than  this  lesson? 

6.  No,  I  think  the  lesson 
we  had  yesterday  was 
easier  than  this. 

7.  What  is  it  that  is  dif- 
ficult in  this  lesson  ? 

8.  It  is  the  definite  ar- 
ticle. 

9.  Why  is  the  definite  ar- 
ticle so  difficult? 

10.  Because  it  is  not  like 
the  English  definite  ar- 
ticle. ■• 


21 

.Drill. — Memorize  the  following  declensions  (nominative) 
and  give  the  equivalent  of  each  form  in  English.  (These 
words  have  all  been  used  as  examples.) 

1.  en  skole,  skolen,  skoler,  skolerne. 

2.  en  lekse,  leksen,  lekser,  lekserne. 

3.  et  ord,  ordet,  ord  (pi.),  ordene. 

4.  en  student',  studenten,   studenter,   studenterne. 

5.  en  present  [presang'],  presenten,  presenter,  presen- 
terne. 

6.  en  artik'el,  artik'elen,  artik'ler,  artik'lerne.  (Notice 
the  omission  of  e  before  1  in  the  plural,  also  the  simple 
musical  accent  throughout,  which  is  common  in  words  of 
foreign  origin.) 


LESSON  III. 

PERSONAL  PRONOUNS— VERB. 

9.     Personal  pronouns  with  present  tense  of 
at  [aa]  /la,  to  have.  at  vcere,  to  be. 

Singular. 

jeg  [jei]  har,  I  have.  jeg  er  [asr],  I  am. 

du  har,  you  have.  du  er,  you  are. 

han  har,  he  has.  ban  er,  he  is. 

hun   [hunn]   har,  she  has.  hun  er,  she  is. 

den  [den]  har,  it  has.  den  er,  it  is. 

det  [das]  har,  it  has.  det  er,  it  is. 

Plural. 

vi  har,  we  have.  vi  er,  we  are. 

de  [di]  har,  you  have.  de  er,  you   are. 

de  [di]  bar,  they  have.  de  er,  they  are. 

1.  The  verb  is  not  inflected  for  person  and  number, 
one  form  being  used  throughout  the  tense. 

2.  The  simple  tense  in  Norse  expresses  the  sim- 
ple, the  progressive,  and  the  emphatic  forms  of  the 
English :    Jeg  laser  =  I  read,  I  am  reading,  I  do  read. 

3.  Ijecond  person  plural  has  two  forms,  de  and  /. 


22 

The  latter  is  falling  out  of  use,  but  is  common  in  liter- 
ature. 

4.  Third  person  singular  has  two  forms  for  it: 
den,  common  gender,  and  det,  neuter  gender.  Det  is 
used  as  impersonal  subject   (Det  regner,  it  rains)   and 

as  introductory  subject  {Det  er  blit  sagt  at ,  it  has 

been  said  that ). 

WORD  ORDER. 

10.  There  are  two  kinds  of  word  order,  the  nor' 
mal  and  the  inverted.  In  the  inverted  order  the 
verb  comes  before  the  subject. 

1.  As  in  English,  questions  have  the  inverted  or- 
der: Lceser  han?    Is  he  reading? 

2.  Unlike  the  English,  Norse  has  the  inverted  or- 
der whenever  a  sentence  or  clause  begins  with  a  part 
of  the  predicate.  By  part  of  a  predicate  is  meant  (a) 
an  adverb,  (b)  adverbial  phrase,  (c)  adverbial  clause, 
(d)  predicate  (attribute)  complement,  (e)  direct  ob- 
ject, (f)  indirect  object. 

a. — Nil  IcBser  han.  Now  he  is  reading. 

h. — Paa  bordet  [bo're]  laa  On  the  table  lay  a  book. 

der  en  bok. 

c. — Da  han  aapnet  boken,  When  he  opened  the  book 

fandt  han  et  brev.  he  found  a  letter. 

d. — Lcereren  var  det  som  The    teacher    it    was    who 

hadde  lagt  brevet  i  bo-  had  placed   (laid)   the 

ken.  letter  in  the  book. 

e. — Brevet  hadde  han  lagt  The  letter  he  had  placed  in 

i  boken.  the  book. 

/. — Mig  gav  han  et  kort.  To  me  he  gave  a  card. 

CONVERSATION. 

1.  Nu  har  vi  en  ny  lekse.        i.  Now  we  have  a  new 
Er  den  vanskelig?  lesson.     Is  it  difficult? 

2.  Net,  den  er  meget  let.       2.  No,  it  is  very  easy. 


aj 


3.  Var  leksen  for  langf 


Net,   den  var  nok'saa 

kort. 

Liker  de  korte  lekserf 


3.  Was  the  lesson  too 
long? 

4.  No,  it  was  quite  short. 

5.  Do  you  like  short  les- 
sons? 

6.  Yes,  we  like  short  les- 
sons better  than  long 
ones. 

7.  What  does  the  lesson 
treat  of  today? 

8.  It  treats  of  pronouns. 

9.  Which  pronouns  have 
you  learnt  today? 

10.  We    have    learnt    the 
pronouns   (etc.) 

11.  What  is  a  pronoun? 

12.  A  pronoun  is  a  word 
used  instead  of  a  noun. 


6.  Ja,  vi  liker  korte  lekser 
bedre  end  lange. 

7.  Hvad    handler    leksen 
ant  idagf 

8.  Den  handler  om  pro- 
no' mener. 

9.  Hvilke  pronomener  har 
de  Icert  idagf 

10.  Vi  har  Icert  pronome- 
nerne  jeg,  du,  ham 
(etc.). 

11.  Hvad  er  et  pronomen? 

12.  Et  pronomen  er  et  ord 
brukt  isteden  for  et 
substantiv'. 

DrilL — I.  Form  a  simple  sentence  and  change  it  by  using 
various  personal  pronouns  as  subjects. 

2.  Review  the  words  used  and  form  original  sentences 
(ten  or  more). 

LESSON  IV. 

DECLENSION  OF  PERSONAL  PRONOUNS. 

1 1 .     Personal  pronouns  have  three  cases :    nonur 
native^  possessive,  objective  {accusative). 

Nominative  Possessive  Objective 

Vist  person: 


s—  jeg,  I. 
pi. —  vi,  we 

2nd  person 
s 


min,  my,  mine. 
vor,  our,  ours. 


mig,  me. 
OS,  us. 


nd  person: 

. —  du,  you  (thou),    din,  your   (thy),        dig,  you 
yours  (thine). 


pi. —  de,  you. 


deres,  your,  yours,      dere,  you. 


24 


3rd  person: 

s. —  han,  he. 

hans,  his. 

ham,  him. 

"   hun,  she. 

hendes,  hers. 

hende,  her. 

"   den,    it. 

dens,  its. 

den,  it. 

"  det,    " 

dets,   " 

det,   " 

pi. —  de,  they. 

deres,  their. 

dem,  them. 

Note. — I.  Observe  carefully  the  pronunciation:  jeg  [jei], 
de  [di],  han  [han],  hun  [hunn],  den  [den],  det  [dae],  min 
[mln],  vor  [vaar],  din  [din],  mig  [mei],  os  [6s],  dig  [dei], 
dcre   [de'^re],  ham  [ham],  hende  [henne],  dem  [dem]. 

2.  Second  person  plural  I  (see  §7,  3)  has  the  objective 
e'der  and  possessive  eders. 

3.  det  is  pronounced  dae,  but  dets  retains  the  sound  of  t. 

4.  Min,  din,  and  vor  do  not  properly  belong  to  this  de- 
clension. They  are  possessive  pronouns,  but  used  as  pos- 
sessive cases  of  the  corresponding  personal  pronouns. 

POSSESSIVE  PRONOUNS. 

12.  The  possessive  pronouns  are  min,  din,  sin, 
vor.  These  are  inflected  for  agreement  in  number  and 
gender.  They  agree  with  the  noun  modified,  whether 
it  be  expressed  or  understood. 


Singular. 

Plural. 

c  g. 

n.   g. 

either  gender. 

min  bok. 

nut  brev. 

mine  b0ker  og  brev. 

din  bok. 

dit  brev. 

dine  b0ker  og  brev. 

sin  bok. 

sit  brev. 

sine  bjzlker  og  brev. 

vor  bok. 

vort  brev. 

vore  b0ker  og  brev. 

I.  Sin  is  a  reflexive.  It  is  used  in  place  of  the 
3d  pers.  poss.  when  the  possessor  is  the  same  as  the 
nearest  subject. 

1.  Han  Iceste  sin  bok   {sit  He  read  his  book  (his  let- 
brev).  ter), 

2.  Han    IcEste    sine    bpker  He  read  his  books  (his  let- 
{sine  brev).  ters). 


25 

3-  Hun  Iccste  sin  bok   (sit  She  read  her  book  (her  let- 

brev).  ter). 

4.  Hun    Iceste    sine    b0ker  She  read  her  books    (her 
{sine  brev).  letters). 

5.  be   Idste  sin   bok    (sit  They  read  their  book  (their 
brev).  letter). 

6.  De     IcBSte     sine     bpker  They     read     their     books 
(sine  brev).  (their  letters). 

a. — Notice  that  this  possessive  pronoun  is  not  inflected 
according  to  the  number  and  gender  of  the  subject,  but 
according  to  the  number  and  gender  of  the  word  modified. 

b. — When  the  possessor  (3rd  person)  is  not  the  same  as 
the  subject,  the  possessive  case  form  of  the  personal  pronoun 
is  used. 

1.  Hun  laeste  (read)  bans  brev. 

2.  Han  laeste  hendes  brev. 

3.  Han  tok  bans  bok. 

4.  De  tok  deres  bok. 

Notice  that  this  distinction  between  the  use  of  the  re- 
flexive (sin,  sit,  sine)  and  the  possessive  case  forms  of  the 
personal  pronoun  (3d  person)  avoids  ambiguity.  In  the  sen- 
tence "The  boy  took  his  hat,"  the  possessive  "his"  does  not 
indicate  whether  the  hat  belongs  to  the  boy  or  to  some  one 
else.  But  in  the  Norse  sentence  "Han  tok  sin  hat,"  the 
reflexive  sin  shows  that  the  hat  belongs  to  the  boy;  that 
is,  the  possessor  is  the  same  as  the  subject.  And  in  the 
sentence  "Han  tok  hans  hat,"  the  possessive  case  form  hans 
shows  that  the  hat  belongs  to  some  one  else. 

2.  When  a  word  denoting  possession  comes  after 
the  noun,  the  noun  takes  the  postpositive  article:  Han 
tok  hatten  sin;  Han  tok  hatten  hans. 

Drill. — I.  Change  each  of  the  sentences  in  sections  i  and 
b  to  this  word  order  (word  denoting  possession  after  the 
noun). 

2.  Use  each  of  the  pronouns  of  the  ist  and  2nd  persons 
in  each  of  sentences  i  and  2  in  section  i,  being  careful  to  use 
the  right  words  to  denote  possession. 


26 


VOCABULARY. 

Note. — For  system  used  in  indicating  plural,  see  87. 
Gender  is  indicated  by  the  indefinite  article  (§8,  i). 

en    laerer,    — e,    teacher;    in-  hadde,  had. 

structor.  skrev,  wrote. 

en  elev',  ^-er,  pupil,  student.  ut'taler,  pronounces, 

en  lekse  [lekse],  — r,  lesson,  ut'talte,  pronounced, 

en  tavle,  — r,  slate.  gav,  gave. 

en  vaegtavle,  — r,  [veg,  wall],  tok,  took. 

blackboard.  som  (rel.  pro.),  who,  which, 
en  saetning,  — er,  sentence.  that. 

papir',  n.  g.,  paper.  paa,  on. 

laerer,  learns;  teaches.  saa,  then. 

laerte,  learned   (past  tense).  men,  but. 
var,  was  or  were. 

Note. — The  past  tense  ending  -te  does  not  change  the 
quantity  of  the  root  vowel;  if  long  in  the  stem,  it  remains 
long  also  after  the   second  consonant  t  is  added. 

READING. 

Jeg  laeser  i  min  bok,  og  du  laeser  i  din.  Vi  laeser  i 
vore  bj2$ker.  Han  laeste  ikke,  men  ban  skrev  i  boken  sin. 
Hun  skrev  ikke  i  sin  bok,  men  bun  laeste  i  den. 

Laereren  skrev  et  ord  paa  vsegtavlen,  og  eleverne  ut- 
talte  det.  Det  var  ordet  papir.  Han  gav  eleverne  papir, 
og  paa  det^  skrev  de  ordene  som  ban  uttalte.  De  skrev 
ordene  i  linjer,  gav  bam  papirerne,  og  ban  laeste  dem. 

Laereren  gav  os  en  lekse  paa  to  sider  (two  pages 
long).  Jeg  Iserer  min,  du  laerer  din,  og  bun  Iserer  sin. 
De  skrev  sine  ord  og  laeste  sine  lekser;  men  bj^kerne' 
sine  Iseste  de  ikke. 

Note  I. — The  adverbial  phrase  paa  det  causes  the  inverted 
order  skrev  de  (§10,  2,  b). 

Note  2. — In  this  clause  the  object  is  placed  first,  hence 
the  inverted  order  laeste  de  (§10,  2,  e). 


27 

COMPOSITION. 

I.  I  wrote  him  a  letter.  2.  He  wrote  me  a  let- 
ter. 3.  I  am  reading  his  letter  and  he  is  reading  mine. 
4.  We  are  reading  our  letters.  5.  He  took  his  (own) 
book.  6.  He  took  his  (another's)  book.  7.  Our 
teacher  gave  us  our  lessons.  8.  He  pronounces  the 
words  and  we  write  them  on  the  blackboard.  9.  The 
students  learned  their  sentences  and  wrote  them  on 
paper;  the  teacher  read  them.  10.  They  were  writing 
letters;  he  wrote  his  and  she  wrote  hers.  11.  They 
read  their  lessons ;  he  read  his  and  she  read  hers.  12.  I 
gave  you  (sing.)  paper  and  you  wrote  your  lessons  on 
it.  13.  I  gave  you  (pi.)  paper  and  you  wrote  your  les- 
son on  it.  14.  He  wrote  his  sentence  on  his  paper. 
15.  She  wrote  a  letter  on  her  paper.  16.  I  g^ve  them 
paper  and  they  wrote  their  lesson  on  it. 


LESSON  V. 

DEMONSTRATIVE   PRONOUNS. 

# 

13.  The  demonstrative  pronouns  are  denne 
(this),  den  (that),  and  hin  (that,  yonder).  These 
pronouns  agree  vv^ith  the  noun  in  number,  and  with 
the  singular  of  the  noun  in  gender. 

Singular.  Plural. 

1.  c.  g.,  denne,   this  ^.^^^^  ^j^^^^ 
n.  g.,  dette,  this 

2.  c.  g..  den    that  ^e  [di],  those 
n.  g.,  det   [dae],  that 

3.  c.  g..  hin,   that    (remote)      ^^^^  ^j^^^^  (remote) 
n.  g.,  hint,  that  (remote) 

I.     The  demonstrative  hin  (hint,  hine)  is  not  com- 
monly   used    except    in    elevated    style.     It    refers    to 


28 

that  which  is  remote  in  time  and  space;  it  also  refers 
to  something  previously  mentioned.  Denne  og  hin  are 
sometimes  used  in  the  sense:  the  latter,  the  former. 

2.  The  demonstrative  den  {det,  de)  is  identical 
in  form  with  the  personal  pronoun,  3d  person,  common 
gender  (§9,  4).  When  this  demonstrative  is  used  sub- 
stantively, it  can  be  distinguished  from  the  personal 
pronoun  by  means  of  its  stronger  emphasis:  DEN  zar 
god,  That  was  a  good  one;  Den  var  god,  It  was  good 
(a  good  one).  When  the  demonstrative  is  used  ad- 
jectively,  there  is  no  cause  for  confusion. 

3.  When  the  noun  comes  after  the  copula  and  the 
demonstrative  comes  before  the  copula,  there  is  no 
agreement  in  gender ;  the  neuter  only  is  used :  Dette  er 
en  lang  lekse.  (Compare:  Denne  lekse  er  lang.)  In  the 
case  of  a  plural  noun  either  the  neuter  singular  or  the 
plural  may  be  used :  Dette  er  lange  lekser;  Disse  er 
lange  lekser.    The  neuter  is  used  most. 

DrilL — I.  Use  each  of  the  demonstrative  pronouns  with 
the  following  common  gender  nouns,  giving  (i)  singular, 
(2)  plural:  bok,  mand,  kvinde,  dag,  uke,  maaned,  lekse,  laerer, 
elev. 

2.  Use  each  of  the  demonstrative  pronouns  with  the  fol- 
lowing neuter  gender  nouns  giving  (i)  singular,  (2)  plural: 
brev,  aar,  barn  (pi.  barn  or  b0rn). 

14.     Adjectives  have  two  declensions,  the  strong 
and  the  rvea^. 

1.  In  the  strong  declension  the  adjective  agrees 
with  the  noun  in  number,  and  with  the  singular  of  the 
noun  in  gender. 

a. — Singular  common  gender  is  uninflected:  lang. 

b. — Singular  neuter  gender  adds  t:  langt. 

c. — Plural,  either  gender,  adds  e:  lange.  ~ 

2.  In  the  weak  declension  both  genders  and  num- 


^ 


bers  have  the  same  form  (the  plural  form) :  sing.  c.  g., 
lange;  sing.  n.  g.,  lange;  pi.,  lange. 

Note. — There    are    some    irregularities    in    forming    the 
neuter  and  the  plural;  these  will  be  taken  up  later. 

STRONG  DECLENSION. 


Singular. 

I.    c.  g.,  en  lang  lekse 
n.  g.,  et  langt  brev 


Plural. 

lange   lekser 
lange   brev 


2.  c.  g.,  en   stor  bok  store  bjzfker 
n.  g.,  et  stort  hus  (house)       store  hus 

3.  c.  g.,  en  varm  dag  varme  dage 

n.  g.,  et  varmt   vaerelse         varme  vaerelser 
(room) 

Drill — I.  Give  the  strong  declension  of  the  following  ad- 
jectives. (Model:  lang — ^langt — lange):  ny, new;  sterk,  strong; 
svak,  weak;  kold  [kolU],  cold;  het,  hot;  hel,  whole;  rund 
[runn],  round;  ung,  young;  bred^  [bre],  broad;  smal,  narrow. 

Note  I. — d  is  assimilated  with  1  to  form  11.  Similarly 
d  is  assimilated  with  n  to  form  nn  (exceptions). 

Note  2. — d  is  silent,  but  may  be  pronounced  when  plural 
e  is  added. 

15.  The  strong  forms  are  employed  when  the 
adjective  is  used  (a)  as  a  predicate  adjective,  and 
(b)  as  an  attributive  modifier  of  a  noun  not  preceded 
by  any  other  limiting  word. 


1.  a. — Dagen  er  lang. 
b. — Det  er  en  lang  dag. 

2.  a. — Brevet  er  langt. 
b. — Det  er  et  langt  brev. 

3.  a. — Huset  er  stort. 
b. — Det  er  et  stort  hus. 

Drill. — I.  Use  the  adjective  varm  (warm,  hot)  in  examples 
I  and  3. 

2.  Use  the  adjective  hvit  (§a,  4)   in  examples  3  and  5. 


a. — Dagene  er  lange. 
b.    leg    skriver    lange 

brev. 
a. — Husene  er  store, 
b. — Vi  har  store  hus. 


30 

3.  Form  original  sentences  using  adjectives  given  in  Drill 
under  Strong  Declension  (§14). 

16.     The   neuter    forms   of   most   adjectives   are 
used  as  adverbs. 


Adjective. 


Adverb. 


c.  g.                               n.  g. 

lang                              langt 

langt,  far 

h0i  (high)                   h0it 

h0it,  highly,  loudly 

god  [go],  (good)        godt  [got] 

godt,  well 

VOCABULARY. 

et  blad   [bla],  — ,  leaf. 

meget,  n.  g.,  much. 

en  side,  — r,  page. 

sent,  late  (adj.:  sen). 

et  ord  [or],  — ,  word. 

ganske  (adv.),  quite. 

en  bokstav',  — er,  letter   (of 

hver  [vser],  c.  g.,  each. 

the  alphabet). 

hvert,  n.  g.,  each. 

en  linje,  — r,  line. 

laenger,  longer. 

et    sprog     [sprag],    — ,    lan- 

let (pi.  lette),  light,  easy. 

guage. 

f0rste  (weak  form),  first. 

en  klasse,  — r,  class. 

sorte  (pi.),  black. 

papir',    n.    g.,    paper     (sub- 

saa, so. 

stance). 

paa,  on. 

et  papir',  — cr,  (a)  paper. 

som     (rel.     pronoun),     who, 

klar,  clear. 

which,  that. 

mange,  many. 

for,  because. 

READING. 

En  bok  bestaar'  av  (consists  of)  mange  blad.  Hvert 
blad  bar  to  sider,  og  hver  side  bar  mange  linjer  og  ord. 
Bokstaverne  er  sorte;  men  papiret  er  hvitt.  Det  er  let 
at  laese  i  en  ny  bok,  for  da  er  ordene  klare. 

Denne  lekse  er  ganske  lang.  Den  er  laenger  end 
leksen  vi  hadde  igaar.  Det  er  ikke  let  at  laere  lange 
lekser  i  et  nyt  sprog. 

Der  er  mange  elever  i  klassen.  En  ung  gut  kom 
idag.  Han  kom  sent,  for  ban  badde  saa  langt  at  gaa. 
Dette  er  bans  fjzJrste  dag  paa  skolen. 


51 

LESSON  VI. 

DEFINITE  ARTICLES. 

1 7.  There  are  two  definite  articles :  the  preposi- 
tive placed  before  adjectives,  and  the  postpositive 
added  as  a  suffix  to  the  noun.  Both  articles  agree 
with  the  noun  in  number  and  with  the  singular  of  the 
noun  in  gender. 

Singular.  Plural. 

Prepositive  Article. 

c.  g.,  den,  the  de    [di],   the 

n.  g.,  det   [dae],  the 

Postpositive  Article. 
c.   g.,  —en,  the  — ene  [ — ne],  the 

n.  g.,  — et   [e],  the 

Note. — Both  definite  articles  are  derived  from  demon- 
strative pronouns.  The  prepositive  article  is  identical  with 
the  demonstrative  pronoun  den  (det,  de)  except  that  the 
demonstrative  pronoun  takes  a  strong  emphasis  and  the 
prepositive  article  is  not  emphasized.  The  postpositive 
article  is  derived  from  the  demonstrative  pronoun  hin  (hint, 
bine).  In  Old  Norse  this  demonstrative  was  added  to  the 
noun  as  the  article  is  now. 

18.  After  the  prepositive  article  the  adjective 
takes  the  weak  or  definite  form. 

Note. — Review  §14.  For  convenience  the  weak  declension 
form  of  the  adjective  is  called  the  definite  form,  as  it  is 
used  with  nouns  used  definitely.     (See  §19.) 

Singular.  Plural. 

1.  den  lange  lekse  de  lange  lekser 

2.  det  lange  hrev  de  lange  brev 

3.  den  nye  bok  de  nye  bpker 

4.  det  nye  hus  de  nye  hus 

5.  den  unge  mand  de  unge  mcend 

6.  det  hvite  papir  de  hvite  papirer 


33 

DrilL — I.  Change  each  example  to  the  indefinite  use  of 
the  noun,  using  the  proper  form  of  the  indefinite  article 
(§8,  i)  and  the  proper  strong  form  of  the  adjective  (§14). 

2.  Give  all  the  nouns  used  in  the  examples,  both  singular 
and  plural,  with  the  postpositive  articles  and  without  the 
adjectives. 

3.  In  colloquial  language,  and  to  a  great  extent  in 
literary  language,  both  the  prepositive  and  the  postpositive 
articles  are  used.  Give  the  examples  as  they  are,  adding  the 
proper  form  of  the  postpositive  article:  den  lange  leksen,  etc. 

19.  Summary.  The  weak  form  of  the  adjective 
is  used  (I  )  in  direct  address,  (2)  after  the  prepositive 
article,  (3)  after  a  demonstrative  pronoun,  (4)  after 
a  possessive  pronoun,  (5)  after  a  personal  pronoun  in 
the  possessive  case,  and  (6)  after  a  noun  in  the 
possessive  case. 

1.  Direct  address:  kjcere  ven,  dear  friend. 

2.  Prepositive  article  (§17,  §18) :  den  nye  bok,  the 
new  book. 

3.  Demonstrative  pronoun  (§13)  :  denne  nye  bok, 
this  new  book. 

4.  Possessive  pronoun  (§12)  :  min  nye  bok,  my 
new  book. 

5.  Pronoun  in  possessive  case  (§11)  :  hans  nye  bok, 
his  new  book. 

6.  Noun  in  possessive  case  (§7,  3)  :  guttens  nye 
bokj  the  boy's  new  book. 

Note. — In  colloquial  language,  and  to  a  great  extent  in 
literary  language,  the  postpositive  article  is  used  with  a  noun 
modified  by  a  demonstrative  pronoun. 

Drill. — I.  Change  the  modified  nouns  from  singular  to 
plural  and  observe  carefully  which  of  the  modifying  words 
undergo  inflectional  changes.     (Plural  of  ven  is  venner.) 

2.  Substitute  brev  for  bok  and  use  both  singular  and 
plural.  Vary  this  exercise  by  using  other  nouns  and  ad- 
jectives. 

3.  Use  other  possessives  in  examples  5  and  6. 


33 

20.  Both  strong  and  weak  forms  of  adjectives 
may  be  used  as  nouns. 

1.  Some  adjectives  have  become  pure  nouns  and 
are  inflected  as  nouns:  et  onde  (adj.  ond,  bad,  evil), 
ondet,  onder;  det  onde,  de  onde.  These  forms  all  take 
the  possessive. 

2.  Most  adjectives  used  as  nouns  can  not  take  the 
postpositive  article  and  are  not  inflected  in  the  plural  as 
nouns,  but  as  adjectives:  en  blind  (blind  person),  de 
blinde  (the  blind  people)  ;  en  blinds,  den  blindes,  de 
blindes. 

Note. — Adjectives  used  as  nouns  may  be  modified  by 
other  adjectives:  den  stakkars  blinde,  the  poor  blind  (man). 

VOCABULARY. 

Explanation. — An  r  after,  the  adjective  indicates  that  it  is 
inflected  regularly  (see  ny,  hvit).  Irregular  adjectives  have 
the  common  gender  singular  given,  the  neuter  singular  is 
given  or  indicated  in  the  first  space  following,  and  the  plural 
is  given  or  indicated  in  the  second  space  following.  A  dash 
represents  the  given  form.  Thus,  in  sort  the  neuter  is  like 
the  common  gender,  and  in  blaa  the  plural  is  like  the  singu- 
lar common  gender. 

Nouns  with  the  plural  ending  given  as  — e(r)  omit  the  r 
in  the  plural  definite:  hattene. 

en  skole,  — r,  school.  ny,  r,  new. 

en  hat,  — te(r),  hat.  hvit,  r,   white. 

en  hanske,  — ^r,  glove.  sort,  — ,  — e,  black. 

et  hjem,  — ,  home.  blaa,  — t,  — ,  blue. 

hjemme,  at  home.  man,  indefinite  pronoun:    one, 

paa  skolen,  at   school.  they. 

kridt,  n.   g.,  chalk.  meget,  much. 

at    [aa]    gaa,   to   go.    (at  gaa  der    (adv.    of   place   and    ex- 

paa  skole,  to  go  to  school,  pletive),  there, 

to   attend  — ).  uten,  without. 

gaar,   pres.   tense   of  at  gaa.  til,  to. 

tar,  pres.   tense   of  at  ta,   to  om    [omm],  about;   concern- 
take,  ing. 

gik,   past   tense   of  at  gaa.  at  skrive,  to  write. 


34 

READING. 

Jeg  har  en  ny  hat  og  nye  hansker.  Jeg  tar  min 
nye  hat  og  mine  nye  hansker  og  gaar  paa  skolen.  Der 
laerer  vi  (§io,  2,  a)  at  laese  og  skrive  norsk.  Vi  laerer 
lekserne  hjemnie.  .Paa  skolen  laeser  vi  (§10,  2,  b),  og 
skriver  paa  vseglavlen  eller  paa  papir.  Der  er  mange 
nye  ord  at  laere.  Vi  skriver  de  lange  ord ;  men  de  korte 
laerer  vi  uten  at  skrive  (without  writing)  dem. 

Paa  skolen  er  der  (§10,  2,  b)  store  vsegtavler.  Vseg- 
tavlerne  er  sorte,  Paa  vaegtavlen  skriver  man  med 
kridt.  Kridtet  skriver  hvitt  paa  den  sorte  vaigtavle ; 
men  blyanten  skriver  sort  paa  det  hvite  papir.  Blaekket 
som  man  skriver  paa  hvitt  papir  med,  er  sort  eller  blaat. 
Paa  blaat  papir  skriver  man  med  hvitt  blaek. 

Han  skrev  et  langt  brev.  Det  var  et  brev  paa  (con- 
sisting of)  mange  sider.  Det  var  om  skolen  han  skrev. 
Han  skrev  om  de  lange  lekser,  om  sin  nye  Iserer,  og  de 
nye  elever  som  gik  paa  skolen. 

COMPOSITION. 

I,  He  has  my  new  hat.  2.  He  took  his  hat,  his 
books,  and  his  new  gloves.  3.  They  went  home  and 
learned  their  lessons.  4.  She  had  a  long  letter  to 
write.  5.  She  wrote  long  letters  about  the  school  and 
the  new  students.  6.  At  school  [on  the  school]  we 
have  new  blackboards.  7.  On  blackboards  we  write 
with  white  chalk.  8.  The  chalk  writes  white  on  the 
blackboard.  9.  We  go  to  school.  There  we  read 
(§10,  2,  a)  our  lessons;  but  we  learn  them  at  home.  10. 
Are  you  (s.)  reading?  Do  you  (pi.)  read?  I  was 
reading.  I  read.  11.  The  glove,  the  new  glove,  my 
new  gloves.  12.  A  word,  a  new  word;  the  word,  the 
new  word. 


35 


LESSON  VII. 

CONJUGATION— SIX  TENSES. 

21.  TTie  principal  parts  of  a  verb  are:  infinitive, 
at  Icsse;  present  tense,  laser;  past  tense,  IcBste;  and 
perfect  participle,  last. 


Other  examples : 

Infinitive: 

at  ha 

at  vaere 

at  skrive 

Present  tense: 

har 

er 

skriver 

Past  tense: 

hadde 

var 

skrev 

Perfect  participle: 

hat 

vasret 

skrevet 

As  time  is  divided  into  present,  past,  and  future,  so  the 
corresponding  tenses  are  spoken  of  as  present  tense,  past 
tense,  and  future  tense.  In  the  case  of  a  verb  denoting 
action  as  at  laese  (to  read),  the  present  tense  (laeser,  reads) 
denotes  the  action  as  going  on  in  present  time,  the  past  tense 
(laeste,  read)  denotes  the  action  as  going  on  in  past  time, 
and  the  future  (skal  laese,  shall  read)  denotes  the  action  as 
going  on  in  the  future.  These  tenses  are  called  simple  or 
primary  tenses. 

But  a  verb  may  also  denote  action  completed  in  the 
present,  in  the  past,  or  in  the  future.  This  requires  the  cor- 
responding perfect  tenses.  Present  perfect  (har  laest,  have 
read)  denotes  that  the  action  is  completed  now,  past  perfect 
(hadde  laest,  had  read)  denotes  that  the  action  was  com- 
pleted at  some  time  in  the  past,  and  future  perfect  (skal  ha 
laest,  shall  have  read)  denotes  that  the  action  will  be  com- 
pleted at  some  time  in  the  future.  These  tenses  are  spoken 
of  as  compound  or  secondary  tenses. 


SIX  TENSES— INDICATIVE. 

Infinitive:  at  loose,  to  read.    (Other  principal  parts, 
see  §21.) 


present: 

Jeg  laeser 

I  read  (am  reading) 

past: 

"    laeste 

"  read   (was  reading) 

future: 

"   skal  laese 

"  shall  read  (be  reading) 

36 


pres.  perf . : 

Jeg  har  laest             I  have  read  (been  reading) 

past  perf.: 

"    hadde  laest        "  had  read   (been  reading) 

fut.  perf. : 

"    skal  ha  laest     "  shall  have  read  (been  read- 

ing) 

Infinitive : 

at  skrive,  to  write.    (Other  prin.  parts,  §21.) 

present: 

Jeg  skriver                         I  write 

past: 

"    skrev                             "  wrote 

future: 

"    skal  skrive                   "  shall  write 

pres.  perf.: 

"    har  skrevet                  "  have  written 

past  perf.: 

"    hadde  skrevet             "  had  written 

fut.  perf. : 

"    skal  ha  skrevet          "  shall  have  written 

Infinitive 

:  at  vcore,  to  be.     (Other  prin.  parts,  §21.) 

present: 

Jeg  er                                   I  am 

past: 

"    var                                 "  was 

future: 

"    skal  vaere                     "  shall  be 

pres.  perf.: 

"    har  vaeret  [vaert]        "  have  been 

past  perf.: 

"    hadde  vaeret                "  had  been 

fut.  perf. : 

"    skal  ha  vaeret              "  shall  have  been 

Infinitive 

:  at  ha,  to  have.    (Other  prin.  parts,  §21.) 

present: 

Jeg  har                         I  have 

past: 

"   hadde                    "  had 

future : 

"    skal  ha                  "  shall  have 

pres.  perf.: 

"   har  hat                 "  have  had 

past  perf.: 

"   hadde  hat             "  had  had 

fut.  perf.: 

"    skal  ha  hat          "  shall  have  had 

Suggestion:  Copy  the  conjugations  in  parallel  columns; 
underline  the  principal  parts  of  each  verb;  then  compare  the 
forming  of  the  tenses,  especially  the  future  and  the  perfect 
tenses.  What  auxiliary  is  used  to  form  the  future?  Past 
perfect?     Future  perfect? 

22.     Anal\)sis  of  the  six  temest  indicative  mode. 

1.  The  present  tense  consists  oi  an  inflected  form 
of  the  verb,  usually  the  infinitive  +'*:  Iceser,  skrker. 
Exception,  er. 

2.  The  past  tense  consists  of  an  inflected  form  of 


37 

the  verb,  either  a  tense  ending  {las-\-te)   or  a  change 
of  the  root  vowel  (skrev). 

3.  The  future  tense  consists  of  the  infinitive  with 
skal  (or  vil)  as  auxiliary:  skal  lase,  skal  skrive. 

4.  The  present  perfect  tense  consists  of  the  perfect 
participle  of  the  verb  and  the  present  tense  of  at  ha  as 
auxiliary:  har  Icest,  har  skrez'et. 

5.  The  past  perfect  tense  consists  of  the  perfect 
participle  of  the  verb  and  the  past  tense  of  at  ha  as 
auxiliary:  hadde  Icest,  hadde  skrevet. 

6.  The  future  perfect  tense  consists  of  the  perfect 
participle  of  the  verb  and  s1?al  ha  as  auxiliaries :  skal  ha 
Iccst,  skal  ha  skrevet. 

Drill. — I.  Review  paragraph  11.  Conjugate  the  verbs  given 
above  with  each  of  the  personal  pronouns  as   subject. 

2.  Make  complete  sentences  of  the  given  verbs,  selecting 
suitable  subjects,  objects,  predicate  adjectives,  and  other 
modifiers.  Employ  each  tense  in  succession  with  the  rest 
of  the  sentence  unchanged  except  where  changes  are  neces- 
sary to  make  sense  . 

Note  I. — As  in  English  the  present  tense  is  often  used 
in  a  future  sense.    Ex.:   Gaar  du  snart?    Are  you  going  soon? 

Note  2. — As  Norse  does  not  use  an  auxiliary  equivalent  to 
do,  questions  like  "Does  he  write?"  must  be  changed  to 
"Writes  he?"  before  translating. 

Note  3. — Verbs  denoting  change  of  place  or  condition 
generally  take  the  verb  at  vaere  as  auxiliary  to  form  the 
perfect  tenses:  er  kommet,  has  (is)  come;  var  reist,  had 
(was)  gone. 

23.  Word  order.  In  the  inverted  order  the 
auxiliary  comes  before  the  subject,  and  the  main  verb 
after  the  subject.  In  the  future  perfect  tense  the  sub- 
ject comes  after  s^al  or  vi7. 

Note. — See  §10.  As  word  order  offers  considerable  diffi- 
culty to  beginners,  the  subject  should  be  given  the  most 
careful  attention. 


38 


a. — Nu  har  han  Icest  en  ny 

hok. 
b. — /   boken  har  han  Iccrt 

meget  nyt. 
c. — Naar  du  kommer  hjem, 

skal  jeg  vise  dig  noget 

nyt. 
d. — Varmt  har    det    vceret 

hele  da  gen. 
ex — Pengene    skal    du    ha 

faat  f0r  klokken  tolv. 


Now  he  has  read  a  new 
book. 

He  has  learnt  many  new 
things  in  the  book. 

When  you  come  home,  I 
shall  show  you  some- 
thing new. 

It  has  been  warm  all  day. 


f. — Mig  har  han  git  en  ny 
bok. 


You  shall  have  received  the 
money  before  twelve 
o'clock. 

He  has  g^ven  me  a  new 
book. 

24.     Rules. 

1.  Most  nouns  ending  in  -el,  and  -er,  drop  e  before 
the  plural  ending  -e  and  -er:  spster  -\-  e  =  spstre; 
onkel  -\-  er  =  onkler. 

2.  Adjectives  ending  in  -el,  -en,  -er,  drop  e  before 
the  plural  ending  -e :  simpel  -\-  e  =  simple;  egen  -\-  e 
=  egne. 

3.  Adjectives  ending  in  -el,  -en,  -er  preceded  by 
double  consonant,  drop  both  e  and  second  consonant  be- 
fore plural  ending  e :  gammel  -\-  e  =  gamle;  vakker  -f- 
e  =  vakre. 

VOCABULARY, 
familie     [fami'lie],     — r,       en  datter,  d0t're,  daughter. 

et  barn,  —  (b0rn),  child. 

en  s0ster,  s0stre,  sister. 

en  bror  (or  broder),  br0dre, 
brother. 

s0skende  (pi.),  collective  for 
brother  and  sister  (without 
regard  to  number). 

B0skendebam,  — b0m,  cousin 
(either   sex). 

en  faet'ter,  — e,  cousin  (man). 

en  kus^ne,  — r,  cousin  (wom- 
an). 


en 

family. 

en  far  (or  fader,  pi.  faedre, 
ancestors),  father. 

en  bedstefar  [bestefar], 
grandfather. 

en  mor  (or  moder),  m0dre, 
mother. 

en  bedstemor,  grandmother. 

forael'dre,  parents  (no  sing- 
ular  except   far  and  mor). 

oedsteforaeldre,  grandparents. 

en  s0n,  — ner,   son. 


39 

en  on'kel,  onk'^ler,  uncle.  at  synge  (synger  —  sang  — 

en  tante,  — r,  aunt.  sunget),  to  sing. 

at  tale  (taler — talte — talt),  to  morsom,  — t,  — me,  amusing, 

speak,  to  talk.  interesting    (used    in    idio- 

at  gi  (gir — gav — git),  to  give.  matic  expressions), 

at  ta  (tar — tok — tat),  to  take.  her,  here. 

at   elske     (elsker — elsket — el-  hos,  by;  with. 

sket),  to  love.  ingen  (n.  g.  intet;  pi.  ingen), 
at  bo  (bor — bodde — bodd),  to  no;    none. 

dwell,   reside,   live. 

READING. 

Her  er  mit  hjem.  Her  bor  jeg  (§io,  2,  a)  og  vor 
familie:  min  far,  min  mor  og  mine  sjz(skende.  Vi  har 
det  godt  hjemme.  Der  Iseser  vi  og  synger  og  har  det 
morsomt  (i.  e.,  have  a  good  time).  Vore  bedsteforaeldre 
bor  hos  OS.    Det  er  morsomt  at  tale  med  dem. 

Min  onkel  er  fars  bror.  Mors  bror  er  ogsaa  vor  on- 
kel,  og  mors  og  fars  Sjz^stre  er  vore  tanter.  Deres  bj^irn 
er  vore  s^skendeb^rn.  Vi  har  mange  s^skendeb^rn, 
baade  faettere  og  kusiner. 

Et  barn  elsker  sit  hjem,  sine  s^skende  og  sine  for- 
aeldre,  og  forseldrene  elsker  sine  b^rn.  En  sjzJn  eller  en 
datter  som  ikke  elsker  sine  foraeldre,  er  ingen  sdn,  er 
ingen  datter.  Og  forseldre  som  ikke  elsker  sine  sinner 
og  d^tre,  er  ingen  foraeldre. 

COMPOSITION. 

I.  I  sing,  you  sang,  he  has  sung,  they  have  sung. 
2.  I  spoke  with  (med)  him.  He  had  not  spoken  with 
them.  3.  She  lives  with  us.  She  is  our  cousin.  4.  Did 
you  read  his  letter?  No.  Have  you  read  it?  5.  I 
gave  him  a  book,  but  he  has  not  read  it.  6.  He  gave 
the  book  to  his  cousin  (masc).  7.  He  gave  it  to  his 
cousin  (fem.).  8.  She  was  writing  a  letter  about  her 
school,  her  teacher,  and  her  books.    9.  My  aunt  is  my 


40 

mother's  sister,  but  your  aunt  is  your  father's  sister.  lo. 
Our  uncle's  children  are  our  cousins;  his  son  is  our 
cousin  (masc.)   and  his  daughter  is  our  cousin   (fern.). 


LESSON  VIII. 

CONJUGATION— STRONG  AND  WEAK. 

25.  Verbal  stem.  The  verbal  stem  is  the  infinitive 
minus  the  final  unaccented  e:  Ices  from  at  Icese;  sl^riv 
from  at  strive.  In  verbs  which  do  not  have  this  -e,  the 
stem  and  the  infinitive  are  alike:  bo  from  at  bo  (to 
dwell)  ;  se  from  at  se  (to  see). 

26.  Conjugations.  There  are  two  conjugations, 
the  strong  and  the  rveak. 

1.  The  strong  conjugation  forms  its  imperfect  tense 
by  a  change  of  the  root  vowel:  skrive — skrev;  vaere — 
var;  synge — sang. 

2.  The  weak  conjugation  forms  its  imperfect  tense 
by  adding  endings  to  the  verbal  stem. 

For  convenience,  the  verbs  of  this  conjugation  are  classed 
as  follows: 

Class  I  adds  — et  for  imp.  tense,  and  — ct  for  perf. 
participle:  at  elske  —  elsket  —  elsket. 

Class  II  adds  — te  for  imp.  tense,  and  — t  for  perf. 
participle:  at  laese  —  laeste  —  laest. 

Class  III  adds  — dde  for  imp.  tense,  and  — dd  for  perf. 
participle:  at  bo  —  bodde  —  bodd. 

In  vocabularies,  weak  verbs  will  be  designated  by  these 
class  numbers;  strong  and  irregular  verbs  will  have  imp. 
tense  and  perf.  part,  given  in  full. 

27.  TTie  present  tense  is  formed  by  adding  -r  to 
the  infinitive :  at  elske — elsker;  at  l<sse — lesser;  at  bo — 
bor. 


41 


There  are  a  few  exceptions.  At  vite  (to  know),  pres. 
tQnst'vet;  at  vcere,  present  er;  at  gjpre  (to  do),  present 
gj0r;  at  hcere  has  both  the  regular  bcsrer  and  the  irreg- 
ular bar.  The  auxiliaries  skal  and  vil  are  irregular 
present  tenses,    (Other  modal  auxiliaries,  §75). 


ken. 


INTERROGATIVE  PRONOUNS. 
28.     Interrogative  pronouns  are :  hvem,  hvadt  hviU 


DECLENSION. 


Singular.  Plural. 

hvem,  who  hvem,  who 

hvis,  whose  hvis,  whose 

hvem,  whom  hvem,  whom 

hvad,  what  hvad,  what 

hvis,  whose  hvis,  whose 

hvad,  what  hvad,  what 

nom.:  c.  g.,  hvilken,   which 

n.  g.,  hvilket,  which 
poss.:     hvis,  whose 
obj.:     c.  g.,  hvilken,    which 

n.  g.,  hvilket,  which 

I.     Hvem  (who,  whom)  refers  to  persons. 
Ex.:  Hvem   er  det?     Det     Who  is  it?    It  is  I. 


nom 
poss 
obj.: 

nom 
poss 
obj.: 


hvilke,  which 
hvis,  whose 
hvilke,  which 


er  mig. 
Hvem  talte  du  medf 
l(Ereren. 


Med     Whom  did  you  speak  with? 
With  the  teacher. 


2.  Hvad  (what)   refers  to  things. 

Ex. :  Hvad  er  dettef    Det     What  is  this?    It  is  a  book. 
er  en  bok. 

3.  Hvilken  (which,  what)  is  used  adjectively. 

Ex.:  Hvilken  bok  har  du     Which    (or     what)^  book 

Icestf  have  you  read? 

Hvilke  bpker  har  du  Icestf     Which     (or   what)    books 

have  you  read? 


42 

Hznlket  hrev  er  dit?  Which  letter  is  yours? 

Hvilke  hrev  er  dine?  Which  letters  are  yeurs? 

4.  Hvem,  hvad,  and  hvilken  all  have  the  possessive 
hvis  (whose).  Hvis  is  used  adjectively,  but  is  not  in- 
flected: hvis  hok,  hvis  brev;  hvis  bpker,  hvis  brev  (pi.)- 

5.  Hvad  for  en  is  also  used  as  an  interrogative 
pronoun.  The  neuter  is  hvad  for  ett,  and  the  plural 
hvad  for  {no gen). 

Ex. :    Hvad  for  en  bok  er     What  book  is  this  ? 

dettef 
Hvad  for  ett  brev  er  dette?     What  letter  is  this? 
Hvad  for    (nog^n)    bpker     What  books  are  these? 

er  dette? 

Note  I. — The  demonstrative  pronoun  is  not  inflected  for 
agreement  in  the  constructions  given  above. 

Note  2. — Hvilken  is  used  in  exclamations:  Hvilken  vakker 
dag!  What  a  fine  day! 

Note  3. — Hvad  for  en  (ett)  is  similarly  used,  but  in  an 
abbreviated  form:  For  en  vakker  dag!  What  a  fine  day! 
Sometimes  only  for  is  used:  For  varme  og  vei!  What  (aw- 
ful) heat  and  roads! 

Note  4. — Hvem  is  originally  the  objective  form,  but  is  now 
used  also  in  the  nominative  in  the  place  of  hvo,  a  form  now 
used  only  in  solemn  style. 

29.  A  personal  pronoun  after  a  copula  is  usually 
in  the  objective  case.  Third  person  may  also  be  used 
in  the  nominative. 

Ex. :  Det  er  mig.  Er  det  dig?  Det  er  ham  (or  han). 
Ham  (han)  er  det. 

Note. — There  is  a  tendency  among  recent  writers  to  use 
only  the  nominative  after  the  copula:  Det  er  jeg.  Er  det  du? 
Det  er  han. 

VOCABULARY. 

en  handling   [nn],  — er,  act;      et    ver'bum,    ver^ber;    def., 
action.  ver'bet,  verb. 


43 

tid,  — er,  c.  g.,  time,  tense  [d  at  faa  —  fik  —  faat  [faatt], 

is  often  silent].  to  get. 

prae'sens      or      nu'tid      (nu,  igaar',  yesterday. 

now),  present  tense.  imorgen    [imi^ren],    to-mor- 

imperfek'tum  or  fSr'tid  (for,  row. 
before),  imperfect  (or  past)  imorges  [ima'Tes],  this  morn- 
tense,  ing. 

at  bruke,  II,  to  use.  ikveld  [ikvell'],  this  evening. 

at  kalde  [kalle],  II,  to  call;  meget,  adv.,  very. 

to  name.  en   (with    stress),    one    (nu- 

at  ut'trykke,  II,  to  express.  meral    and    indefinite    pro- 

at  handle,  I,  to  act.  noun;   the   article   is   with- 

at    handle    cm,    or    at    om-  out   stress), 

handle,  to   treat  of.  anden  [an],  other;  en  — ,  an- 

sterk,  r,  strong.  other. 

svak,  r,  weak.  av,  of. 

idag',   to-day. 

Note. — Verbs  with  a  double  consonant  like  uttrykke 
drop  the  last  consonant  along  with  final  e  to  form  the  stem: 
uttryk;  to  this  stem  the  proper  tense  ending  is  added:  ut- 
trykte,  uttrykt. 

READING. 

Idag  har  vi  (§io,  2,  b)  en  ny  lekse.  Den  er  meget 
lang,  men  imorgen  faar  vi  en  kort  en  (ind.  pro.).  Vi 
liker  korte  lekser,  men  ikke  lange.  I^ksen  handler  om 
verbet.  Et  verbum  er  et  ord  i  en  saetning.  Det  uttryk- 
ker  liandling.  Verbet  har  mange  tider.  En  av  ver- 
bets  tider  kalder  vi  praesens  eller  nutid,  en  anden  kal- 
der  vi  imperfektum  eller  fortid. 

Hvem  har  ikke  laert  leksen  sin  idag?  Jeg  har  laert 
min  godt;  jeg  laeste  paa  den  baade  igaar  og  imorges. 
Min  bror  laerte  ikke  sin  lekse  til  idag.  Igaar  laeste  han 
en  ny  bok  som  jeg  har  git  ham. 

Hvilken  saetning  eller  hvilke  saetninger  er  det  som 
du  ikke  har  laest?  Jeg  har  laest  alle  saetningerne.  Hvil- 
ket  ord  eller  hvilke  ord  er  det  du  ikke  har  laert?  Det  er 
verberne.     Hvilke   verber?     Det   er   verbet   at   handle 


44 

og  verbet  at  bruke.  Verbet  at  handle  bar  imperfektum 
paa  -et;  verbet  at  bruke  bar  imperfektum  paa  -te.  Disse 
er  svake  verber.  Det  sterke  verbum  at  skrive  bar  skrev 
i  imperfektum. 

COMPOSITION. 

I.  Wbose  book?  Whose  books?  Whose  letter? 
Whose  letters?  2.  Which  lesson  have  you  studied  for 
today  (lit.,  read  to  today)  ?  3.  Which  word  is  it  you 
(sing.)  have  not  learned  in  today's  lesson  (lit.,  the  les- 
son to  today)  ?  _  4.  Which  verbs  have  -et  in  past  tense? 
Which  have  -te  in  past  tense?  5.  Yesterday  we 
learned  (§10,  2,  b)  many  new  words;  which  were  they 
(it)  ?  6.  Who  is  it?  It  is  I  (me)  ;  it  is  we  (us).  Is 
it  you  (s.,  dig)  ?  Is  it  you  (pi.,  dere)  ?  Which  book 
was  it  you  were  reading  yesterday?  8.  Now  we  have 
studied  many  long  lessons  and  learned  many  new  words 
and  sentences. 


LESSON  IX. 

NUMERALS. 

30.     Numerals  are  cardinal  and  ordinal. 

1.  Cardinal   numbers    tell    how    many:    fern,   five; 
syv,  seven. 

2.  Ordinal  numbers  give  the  position  in  a  series: 
femte,  fifth ;  syvende,  seventh. 

Cardinal.  Ordinal. 

1.  en    (n.    g.,    ett;    def.      den^  f^rste,   iste. 
ene). 

2.  to.  "  anden^   [an],  2den. 

3.  tre.  "  tredje,   3dje. 

4.  fire.  "  fjerde   [fjaere],  4de. 

5.  fem  [fem].  "  femte,   5te. 


45 


6. 

seks    [seks]. 

den  sjette,  6te. 

7. 

syv. 

"    syvende,  7de. 

8. 

otte. 

"    ottende,   8de. 

9. 

ni. 

"    niende,  Qde. 

10. 

ti. 

"    tiende,   lode. 

II. 

elleve. 

•       "    ellevte    [ellefte],    iite. 

12. 

tolv    Itoll]. 

"    tolvte    [tollte],    I2te. 

13- 

tretten. 

"   trettende,  lade. 

14. 

fjorten. 

"    fjortende,    i4de. 

15- 

femten. 

"    femtende,   isde. 

i6. 

seksten    [seisten]. 

"    sekstende,   i6de. 

17- 

sytten    [sj^tten]. 

"    syttende,   i7de. 

i8. 

atten. 

"    attende,   i8de. 

19. 

nitten. 

"    nittende,  igde. 

20. 

ty've. 

"    tyvende,   20de. 

21. 

en    og    tyve    (i.    e., 
one  and  twenty). 

"    enogtyvende,  2ide. 

22. 

to  Og  tyve  (two  and 
twenty). 

"    toogtyvende,  22de. 

30. 

tredive    [tred'deve]. 

"    tredivte     [tred'defte]. 

31. 

en  og  tredive. 

"    enogtredivte,   3ite. 

40. 

firti    [i0rti]. 

"    fir 'tiende,  4ode. 

50. 

fem'ti. 

"    fern 'tiende,    sode. 

6o. 

seks'ti. 

"    sekstiende,  6ode. 

70. 

syt'ti    [s0tti]. 

"    syt' tiende,  7ode. 

80. 

ot'ti. 

"    ot' tiende,  8ode. 

90. 

nit'ti. 

"    nit' tiende,  gode. 

100. 

hundrede. 

* 

lOI. 

hundrede  og  en. 

"  hundrede  og  f^rste, 
loiste. 

102. 

hundrede  og  to. 

"  hundrede  og  anden. 
I02den. 

200.  to  hundrede. 
1000.  (ett)    tu'sen,    eller 
tus'ind(e). 
loooooo.  (en)    million'     (pi. 
-er). 

Notes. — I.  The  ordinals  are  used  as  adjectives;  hence  they 
may  be   preceded   by  the   prepositive   article    (den,   det,   de). 

2.  Anden  is  declined:  n.  g.  andet  [ant  or  annet]. 

3.  hundrede  and  tusen  have  no  ordin&ls.     In  rare  caseg 


46 

hundrede  is  used  as   ordinal,  but   this  should  be  avoided  if 
possible. 

4.  Pronominal  use  of  numerals: 
a. — en,  one;  den  ene,  the  one. 

b. — en  anden,  another;  den  anden,  the  other;  det  andet, 

the  other;  de  andre,  the  others, 
c. — for  det  f0rste,  in  the  first  place;  for  det  andet,  in 

second  place,  etc. 

5.  Fractions  are  formed  by  adding  del:  en  halvdel,  en 
tredjedel,  en  fjerdedel,  etc. 

VOCABULARY. 

ct  aar,  — ,  year.  alt'saa,    then,      consequently 

en  maaned,  — er,  month.  (a   conj.  used   very  freely, 

en  uke,  — r,  week.  often  without  the  force  of 

en  dag,  ^-e,  day.  a  conjunction), 

en  time,  — r,  hour.  megen  (n.  g.,  meget),  much. 

et   (en)   minut',    — ter,    min-  kan,    can;    be    able.     Kan   is 

ute.  followed  by  infinitive  with- 

etsekund'  [nn], — er,  second.  out    at.      In    the    inverted 

hver,  — t,  every  (each  of  two  word  order  (§§  10,  23),  the 

or  more).  subject  comes  between  kan 

fra,  from.  and   the   infinitive. 

nogen     [noen],     ind.     pro.,  at  ta — tok — tat,  to  take. 

some.  saa,  then,  so,  thus.  Naar.... 

saa,  when. . .  .then. 

READING. 

Der  er  aar,  maaneder,  uker  og  dage.  Der  er  ogsaa 
timer,  minutter  og  sekunder.  For  det  fjzJrste  har  vi 
aaret.  I  et  aar  er  der  12  maaneder.  Saa  har  vi  maane- 
den.  I  en  maaned  er  der  4  uker.  I  ett  aar  er  der  alt- 
saa  12  X  [gange]  4  uker,  eller  48  uker.  Men  der  er  52 
uker  i  et  aar;  altsaa  er  der  nogen  dage  over  4  uker  i 
hver  maaned.  I  en  uke  er  der  7  dage.  Nogen  maaneder 
har  30  dage,  andre  har  31  dage.  I  den  ene  maaned, 
februar,  er  der  28  dage;  men  hvert  fjerde  aar  har  den  29. 
De  maaneder  som  har  31  dage  er:  den  i — ,  den  3 — , 


47 

den  5 — ■,  den  7 — ,  den  8 — ,  den    10 — ,    og    den    12 — . 
Hvilke  maaneder  er  det  som  har  bare  30?     (Designate 
by  ordinals).     Hvilken  maaned  har  bare  28? 

I  en  dag  er  der  24  timer,  i  en  time  er  der  60  minut- 
ter,  og  i  et  minut  er  der  60  sekunder.  Der  er  altsaa 
60X60  sekunder  i  en  time,  eller  3,600  sekunder.  I  en 
dag  er  der  altsaa  24  timer,  eller  1,440  minutter,  eller 
86,400  sekunder.  Nu  er  der  4  maaneder  paa  30  dage 
hver,  7  maaneder  paa  31  hver,  og  en  maaned  paa  28 
dage.  I  ett  aar  er  der  altsaa  12  maaneder,  52  uker,  365 
dage,  8,760  timer,  525,600  minutter,  eller  31,536,000 
sekunder. 

COMPOSITION. 

I.  This  (n.  g.)  is  a  long  lesson  and  there  is  much  in 
it  that  is  new.  2.  But  when  we  have  learned  this  (n,  g.) 
we  can  (saa  kan  vi)  use  it  in  other  lessons.  3.  We 
have  now  had  seven  lessons ;  this  is  the  eighth,  4.  There 
are  from  ten  to  thirty  new  words  to  learn  in  each 
lesson.  5.  When  we  learn  the  words  well  we  can 
(§10,  2,  c)  use  them  in  sentences.  6.  Now  we  are  writ- 
ing long  sentences  every  day.  7.  Some  of  the  sentences 
are  long;  they  have  from  ten  to  fifteen  words.  8.  We 
learn  one  lesson  each  day,  or  five  lessons  each  week, 
or  twenty  lessons  each  month.  9.  How  many  seconds 
are  there  in  a  minute?  10.  How  many  minutes  are 
there  in  an  hour?  11.  How  many  hours  are  there  in  a 
day?    12.    How  many  days  are  there  in  a  year? 


48 
LESSON  X. 

COMPOSITE  WORDS. 

31.  Words  are  compounded  very  freely.  A 
noun  prefixed  to  another  noun  often  takes  the  pos- 
sessive ending;  an  adjective  prefixed  often  takes  the 
form  of  the  weak  declension. 

1.  Noun  +  noun :  aar  -\-  tid  =  aarstid,  season. 

2.  Adjective  -f-  noun:  styg  +  veir  =  styggeveir, 
storm,  bad  weather. 

3.  Preposition  +  noun :  i  -{-dag  =  idag,  to-day. 

4.  Preposition  +  verb:  til  +  tale  =  tiltale,  address. 

5.  Verb  -f  noun:  sove  -\-  veer  else  =  sovevcerelse , 
bedroom. 

32.  When  nouns  are  compounded,  the  last  deter- 
mines the  gender: 

Aar  (n.  g.)  +  tid  (c.  g.)  =  aarstid  (c.  g.)  ;  sol  (c.  g.) 
+  skin  (n.  g.)  =  solskin  (n.  g.) 

33.  Pronunciation:  Adjectives  and  adverbs  end- 
ing on  "ig  have  g  silent:  deilig> — deili. 

VOCABULARY. 

en   aars'tid,  — er,    season    of      en  vind  [nn],  — e,  wind. 

the  year.  veir  [vaer],  n.  g.,  weather, 

en  sommer,  somre,  summer.  sne,  c.  g.,  snow, 

en  vin'tcr,  vin^tre,  winter.  regn   [rein],  n.  g.,  rain, 

en  h0st,  fall.  at  regne — regnte — regnet,*  to 
en  vaar,   spring.  rain. 

en  sol,  — e,  sun.  varme,  c.  g.,  heat, 

en  maane,  — r,  moon.  at  skinne  —  skinte  —  skint 
en  stjerne,  — r,  star.  [sjinne,   etc.],   to   shine, 

en  dag,  — e,  day.  at  sne,  III,  to  snow, 

en  nat,  naet'ter,  night.  deilig,  — ,  — e,  fine,  beautiful, 
en  storm,  — e(r),  storm.  delightful. 

et  lys,  — ,  light.  varm,  r,  warm. 


49 

k61d   [11],  r,  cold.  ganske,  indecl.  adj.  and  adv., 
hel,    r,    whole.  quite,  entire(-ly). 

saa'dan,  — t,  — ne,  such.  igjen',  again. 

styg,  — t,  — ge,  bad;  opposite  laenge,  adv.,  long. 

of  pretty.  saa'ledes,   thus. 

som,  (rel.  pro.),  who,  which,  at,  sub.  conj.,  that. 

that;   (conj.)   as. 

Notes. — I.  Names  of  seasons  of  the  year  and  divisions  of 
time   (except   aar,  minut,  and  sekund)   are  common  gender. 

2.  The  perfect  participle  (regnet)  and  the  singular  definite 
of  the  noun  (regnet)  are  spelled  alike.  The  participle  has 
composite  musical  accent  (see  §6),  the  noun  has  single  mu- 
sical accent  and  t  silent:  regnet  [rei'^net],  rained;  regnet 
[rei'ne],  the  rain. 

3.  Names  of  the  seasons  often  take  the  postpositive  article 
where  English  does  not  require  the  definite  article.  Observe 
carefully  such  instances  in  the  reading  and  composition  that 
follow. 

READING. 

Aaret  har  4  aarstider.  Disse  kalder  vi  sommer,  vin- 
ter,  hf^st  og  vaar.  Vaaren  er  den  f^rste  aarstid ;  saa 
kommer  den  varme  sommer,  saa  hjzisten  og  den  lange, 
kolde  vinter. 

Sommeren  er  meget  varm,  og  vinteren  kold;  men 
vaaren  er  deilig,  og  hjzisten  ogsaa.  Om  vaaren  regner 
det  meget;  da  regner  det  ofte  hver  dag.  Om  sommeren 
regner  det  ikke  saa  meget.  Men  naar  vinteren  kom- 
mer er  det  noget  ganske  andet  (quite  different)  ;  da 
har  vi  bare  snestorm  og  styggeveir. 

Om  sommeren  skinner  solen  varmt  og  godt.  Da  er 
dagen  lang  og  natten  kort ;  men  om  vinteren  skinner 
ikke  solen  meget,  og  da  er  dagene  korte  og  naetterne 
lange  og  kolde.  Solen  gir  os  altsaa  baade  varme  og 
lys.  Saaledes  taler  vi  baade  om  solens  lys  og  om  solens 
varme,  eller  om  sollyset  og  solvarmen. 

Om   dagen    skinner    solen,    og   om     natten     skinner 


so 

maanen  og  stjernerne.  Vi  sier  at  solen,  maanen  og 
stjernerne  skinner.  Saaledes  taler  vi  ogsaa  om  solskin, 
maaneskin  og  stjcrneskin. 

Min  bror  har  skrevet  mig  et  langt  brev.  Han  sier 
at  der  hvor  ban  bor,  bar  de  vinter.  Det  har  snedd  i  lang 
tid,  saa  (so  tbat)  nu  er  der  mcgen  sne.  Det  snedde  den 
dagen  ban  skrev  ogsaa.  "Men  igaar",  skrev  ban, 
"badde  vi  deilig  veir;  solen  skinte  bele  dagen." 

COMPOSITION. 

Note. — Where  a  different  idiom  is  required  in  Norse,  a 
translation  will  be  given  in  parenthesis  (),  or  a  literal 
equivalent  will  be  given  in  brackets  []. 

I.  Spring  (def.  art.)  is  tbe  first  season  of  tbe 
year  [tbe  year's  first  season],  summer  is  the  second,  fall 
tbe  third  and  winter  the  fourth.  2.  In  spring  and  sum- 
mer we  often  have  rain.  3.  Yesterday  my  sister 
wrote  a  letter  to  our  parents.  4.  She  wrote  about  the 
snowstorm  we  had.  5.  She  says  that  it  has  snowed 
every  day  this  week,  and  that  there  has  been  no  [has 
not  been]  sunshine  for  a  long  time  (paa  Isenge).  6.  To- 
day we  have  sunshine  again.  It  is  the  first  time  (gang) 
tbe  sun  has  been  shining  [has  shone]  for  a  long  time. 
7.     Bvt  today  it  shines  beautifully  on  the  new  snow. 


LESSON  XL 

RELATIVE  PRONOUN. 

34.  The  relative  pronoun  generally  used  is  som 
(who,  which,  that).  It  refers  to  persons  and  things 
of  either  number  and  either  gender.  When  governed 
by  a  preposition,  the  preposition  must  come  last  in  the 
sentence.  When  not  used  as  a  subject,  som  may  be 
omitted.    The  corresponding  possessive  is  hvis. 


SI 

.    Ex, :     I.     Her  cr  gutten  som  (who)  skrev  brevet. 

2.  Her  er  brevet  som  (which)  han  skrev. 
or,  Her  er  brevet  han  skrev. 

3.  Her  er  pennen  og  blcekket  som  (that)  han  skrev 
med. 

or,  Her  er  pennen  og  blcekket  han  skrev  med. 

4.  Her  er  gutten  hvis  brev  vi  har  Icest. 

As  in  English,  the  interrogative  pronouns  hvem,  hvilken, 
hvad  (who  or  whom,  which,  what)  have  come  to  be  used 
as  relatives;  but  in  Norse,  the  relative  som  is  used  so  ex- 
tensively that  the  use  of  the  others  is  comparatively  rare. 
These,  and  the  relative  der,  will  be  called  attention  to  as 
they  occur.     For  discussion,  see  Appendix. 

VOCABULARY. 
Note. — Names  of  the  months  are  not  capitalized. 

et  navn,  —    (or  — e),  name.          halv  [11],  half, 
j^nuar',  January.  6'ver,  past, 
februar',  February.  fm.  (formiddag),  A.  M.  (fore- 
mars,  March.  noon). 

aprir,  April.  em.  (eftermiddag),  P.  M.  (af- 

mai,  May.  ternoon). 

ju'ni,  June.  e'gen,     e'g^et,     eg^ne,     own 

ju'li,   July.  (one's  own). 

augfust',  August.  sidste  [siss'te],  last. 

septem'ber,  September.  fra,  or  ifra',   from. 

Skto'ber,  October.  at  hete,  —  het(te)  —  hett,  to 

novem'ber,  November.  be  called,  have  the  name  of. 

decem'ber,  December.  f0r  (adv.  of  time),  before, 

en  klokke,  — ^r,  clock.  at  mangle,   I,  to  lack;  to  be 

et    kvarter',   — er,    a    quarter  short   of. 

(of  an  hour).  o.  s.  v.,  etc.  (from  og  saa  vi- 

et  tal,  — ,  number.  dere,  and  so  forth). 

READING. 

Vi  har  fjzJr  laert  at  der  er  12  maaneder  i  et  aar.  I 
deiine  lekse  laerer  vi  at  hver  maaned  har  sit  eget  navn. 
Den  fjzfrste  maaned  i  aaret  heter  januar,  den  anden  heter 


52 

februar,  den  tredje  mars,  den  fjerde  —  o.  s.  v.  (Give 
order  and  name  of  each.) 

De  to  i0rste  og  den  sidste  er  vintermaanederne. 
Disse  er  aarets  kolde  maaneder,  altsaa  de  maaneder  i 
hvilke  (§34,  n)  vi  har  sne  og  storm.  Saa  kommer 
vaarmaancderne,  mars,  april  og  mai.  I  mars  maaned 
(the  month  of  — )  har  vi  ofte  sne  og  regn;  i  april  og- 
saa.  I  mai  er  der  meget  solskin;  men  det  virkelige 
(real)  solskin  kommer  fjz^rst  i  juni.  Det  er  aarets  deilige 
solskinsmaaned. 

Klokken  sier  os  hvad  tid  det  er  paa  dagen  (time  of 
day).  Der  er  tal  paa  den  fra  en  til  tolv.  Den  fjz^rste 
time  kalder  vi  klokken  ett;  den  anden  kalder  vi  klokken 
to;  den  tredje,  klokken  tre;  den  fjerde  —  o.  s.  v.  Naar 
klokken  er  tredive  minutter  over  tolv,  sier  vi  at  den  er 
lialv  ett;  naar  den  er  tredive  minutter  over  ett,  sier  vi 
at  klokken  er  halv  to,  o.  s.  v.  Femten  minutter  kalder 
vi  et  kvarter;  eller  ogsaa  bare  et  kvart.  Naar  altsaa 
klokken  er  12:15,  kan  vi  si  at  den  er  ett  kvart  over 
tolv,  eller  ett  kvarter  over  tolv,  eller  femten  minutter 
over  tolv. 

Naar  klokkefl  er  over  halv  tolv,  kan  vi  enten  gi 
minuttallet  (the  no.  of  min.)  over  elleve,  eller  minuttal- 
let  over  halv  tolv,  eller  minuttalet  som  mangier  paa  tolv. 
Saaledes  kan  vi  liese  11 145  enten  som  (as)  45  min.  over 
II,  eller  som  15  min.  over  halv  tolv,  eller  vi  kan  si  at 
klokken  mangier  15  min.  paa  12.  Vi  kan  ogsaa  laese 
det  saaledes:  klokken  er  3  kvart  over  11,  eller  klokken 
mangier  ett  kvart  paa  tolv. 

COMPOSITION. 
(Write   Complete  Answers.) 

I.  What  time  is  it  [how  many  is  the  clock]  ? 
2.  What  day  of  [in]  the  week  is  this?  3.  Which  day 
of  the  month  have  we  today?    4.    What  month  is  this? 


53 

5-  Which  month  erf  the  year  do  we  have  now?  6.  How 
many  days  are  there  in  this  month?  7.  What  is  the 
next  (naeste)  month  called?  8.  How  many  days  has 
it?  9.  How  many  days  are  there  in  it?  10.  How 
many  days  are  there  in  that?  11.  Which  months  of  the 
year  have  31  days?  Which  have  only  30?  12.  What 
month  has  only  28?  13.  Give  the  various  ways  in 
which  each  may  be  read:  11 130,  2:30,  8:15,  10:45. 


LESSON  XII. 

PRONOUNS  OF  ADDRESS. 

35.  Second  person  of  the  personal  pronouns — the 
pronoun  of  address — has  two  forms:  the  familiar  and 
the  polite. 

a.  Familiar:  du — din — dig;  de — deres — dere. 

b.  Polite:  De — Deres — Z)e/n  (sing,  and  plural). 

The  polite  form  is  the  same  as  the  third  person  plural, 
but  written  with  capitals  (§11). 

The  polite  form  may  also  be  called  the  formal  pronoun 
of  address,  and  the  familiar  may  be  called  the  informal  or 
the  intimate  pronoun  of  address.  The  best  rule  for  when 
to    use   the   one    or   the   other    lies    in    these    terms. 

VOCABULARY. 

Note. — Names  of  the  days  of  the  week  are  not  capitalized. 

s0n'dag,  Sunday.  en  ven,  — ner,  friend   (man), 
man'dag,   Monday.  en    venin^de,    — r,     friend 
tirs'dag,  Tuesday.  (woman). 
ons'dag,  Wednesday.  et     prone 'men,     — er,     pro- 
tors 'dag,  Thursday.  noun. 
fre'dag,  Friday.  en  hustru,  — er,  wife. 
l0r'dag,  Saturday.  ental     (en    +   tal).     singular 
en  gud,  — er,  god.  number. 
en  gudin^de,  — r,  goddess.  flertal    (flere,    several;    more 


54 

than     one,  -|-  tal),     plural  nemlig,  namely;  that  is;  viz. 

number.  liten,    litet    [lite],    pi.    smaa, 

forfaedre     (^r  -|-  faedre,    fa-  def.  lille,  small. 

thers,     ancestors),     forefa-  kommer  av,  is  derived  from, 
thers;  remote  ancestors. 

READING. 

I  leksen  vi  hadde  igaar,  laerte  vi  navnene  paa  maane- 
derne  i  aaret.  I  denne  lekse  laerer  vi  hvad  hver  av  ukens 
dage  heter. 

Hver  dag  i  uken  har  altsaa  sit  eget  navn.  Disse 
navne  er  meget  gamle.  Det  er  nemlig  vore  forfaedre 
som  har  git  dagene  deres  navne;  og  de  navne  som  de 
gav  dem,  bruker  vi  den  dag  idag.  Nogen  av  disse  navne 
er  gudenavne ;  de  kommer  av  navne  paa  vore  forfsedres 
guder.  Onsdag  kommer  av  navnet  Odin  (poss.,  Odins) 
og  ordet  dag,  altsaa  Odins  dag.  Odin  var  nemlig  en 
av  de  store  guder  i  hine  dage.  Odin  hadde  en  s^n  som 
het  Tor.  Tor  hadde  ogsaa  sin  dag;  den  kalder  vi  tors- 
dag.  En  anden  av  guderne,  ogsaa  en  s0n  av  Odin,  het 
Tyr.  Av  Tyr  faar  vi  tirsdag.  Der  var  en  stor  gud- 
inde;  hun  var  Odins  hustru  og  het  Frigg.  Av  hendes 
navn  faar  vi  fredag.  Den  sidste  dag  i  uken  kalder  vi 
l0rdag;  vore  forfaedre  kaldte  den  laugardagr  {laugar, 
poss.  of  laugr,  bath).  Saa  er  der  de  to  f^rste  dage  igjen 
(left).  Mandag  er  maanedag,  eller  maanens  dag;  s0n- 
dag  er  solens  dag. 

Vi  har  nu  i  flere  lekser  laest  om  pronomener.  Idag 
har  vi  ogsaa  noget  om  et  pronomen.  Vi  sier  at  pro- 
nomen  og  pronomenet;  i  flertal  heter  det  pronomener  og 
pronomenerne. 

Naar  sier  vi  du,  og  naar  sier  vi  De?  Vi  sier  du,  dig, 
din,  de,  dem  og  deres  til  bjz(rn,  til  vore  sj^skende,  kusi- 
ner,  faettere,  venner  og  veninder.  Men  der  er  mange 
andre,  som  vi  sier  De  til.    Vi  skriver  De,  Dem  og  Deres 


55 

med  stor  D,  men  tredje  persons  pronomen  skriver  vi 
med  liten  d. 

COMPOSITION. 

I.  This  is  our  twelfth  lesson.  2.  It  deals  with 
(handler  om)  the  names  of  the  days  of  [in]  the  week. 
3.  This  lesson  also  treats  of  (handler  ogsaa  om)  a  pro- 
noun. 4.  Each  day  has  its  own  name.  5.  Some 
names  are  derived  from  the  names  of  [on]  gods  and 
goddesses.  6.  One  of  these  gods  was  called  Thor,  an- 
other Tyr.  7.  Tyr  and  Thor  were  Odin's  sons.  8.  Odin 
had  a  wife  whose  name  was  Frigg.  9.  She  was  a  great 
goddess;  she  is  the  mother  of  [to]  several  other  gods. 
ID.  The  first  day  of  the  week  has  its  name  from  the 
word  sun.  11.  The  second  day  of  the  week  gets  its 
name  from  the  word  moon.  12.  We  use  the  pro- 
noun —  when  we  speak  to  our  friends  and  to  our 
brothers  and  sisters.  13.  But  we  often  use  the  pro- 
noun —  in  speaking  [when  we  speak]  to  others.  14. 
Can  you  {pol.)  tell  (si)  me  where  our  lesson  is  for  to- 
day? 15.  Can  you  {jam.)  tell  me  what  new  verbs  we 
had  yesterday?  16.  Can  you  {fam.  pi.)  learn  all  of 
(hele)  the  next  lesson  for  tomorrow? 

LESSON  XIII. 

PASSIVE  VOICE. 

36.  Passive  voice  is  formed  by  the  use  of  at  hli  (to 
become).  The  present  infinitive  and  the  present,  past, 
and  future  tenses  are  also  formed  by  adding  es  or  s  to 
the  tense  stem. 


at  hli 

to  become 

pres.: 

blir 

becomes 

past: 

blev 

became 

future : 

skal  bli 

shall  become 

56 


pres.  perf.: 
past  perf.: 
fut.  perf.: 


er  blit 

var  blit 

skal  vaere  blit 


has    (is)    become 
had  (was)  become 
shall  have  become 


Passive  of  at  rose  (to  praise),  II. 

at  bli  rost  to  be  praised 

blir  rost  is  praised 

blev  rost  was  praised 

skal  bli  rost  shall  be  praised 

er  blit  rost  has  been  praised 

var  blit  rost  had  been  praised 

skal  vaere  blit  rost    shall  have  been  praised 

2.     Passive  of  at  rose. 
a. — With  auxiliary. 

at  bli  rost 

blir  rost 

blev  rost 

skal  bli  rost 

I.     The  passive  in  -es  is  used  to  indicate  the  usual 
or  customary,  hence  this  occurs  only  in  the  simple  tenses 
and  the  infinitive.    When  a  verb  in  the  passive  expresses 
an  act  occurring  only  once,  the  passive  is   formed  by 
means  of  the  auxiliary. 


pres.  inf.: 
pres.  tense: 
past  tense: 
future: 
pres.  perf.: 
past  perf.: 
fut.  perf.: 


pres.  inf.: 
pres.  tense: 
past  tense: 
future : 


b. — With  endings. 
at  roses 
roses 
rostes 
skal  roses 


I.  Han  rostes  av  sin  Icrrer. 


2.  Han    blev    rost 
Icerer  idag. 


at'    sin 


He    was    praised    by 

teacher. 
He    was    praised    by 

teacher  today. 


his 
his 

blit 


2.  At  bli  takes  the  tense  auxiliary  at  vcere:  er 
kaldt,  var  blit  kaldt,  skal  vcerc  blit  kaldt  (not  har  blit, 
hadde  blit,  etc.). 

3.  Comparison  of  ot  vcure,  and  to  be : 

a. — Both  are  notional  verbs  meaning  to  exist:  J  eg 
tcenker,  derfor  er  jeg,  I  think,  therefore  I  am. 

b. — Both  are  used  as  copula :  Boken  er  ny.  The  book 
is  new. 

c. — But  to  be  forms  passive  voice  {=  at  bit,  or  the 


57 


r 


ending  -es)  ;  at  vcere  does  not :  He  is  praised,  Han  roses, 
Han  blir  rost.  He  was  praised,  Han  rostes,  Han  blev 
rost.    He  has  been  praised,  Han  er  blit  rost. 

d. — To  be  is  used  in  the  progressive  tense:  He  is 
praising,  Han  roser.    He  was  writing,  Han  skrev. 

Note. — Passive  forms  with  the  endings  are  very  com- 
monly used  with  the  expletive  der  as  subject:  Der  spises  trc 
ganger  cm  dagen.    We  (people)  eat  three  times  a  day. 

VOCABULARY. 


en  taller 'ken,  — er,  platter. 

en  kniv,  ^-e(r),  knife. 

en   gaff  el,  gaf^ler,  fork. 

en  ske   [sje],  — er,  spoon. 

en  kop,  — per,  cup. 

en  skaal,  — e(r),  saucer. 

et  glas,  — ,  glass;  tumbler. 

en  opvarter,  — e,  waiter. 

et  bord  [bor],  — ,  table. 

et  maaltid,  — er,  meal. 

mid'dag,  c.  g.,  noon;  dinner. 

en  af  ten,  — er,  evening;  af- 
tensmat,  supper. 

en  kveld  [11],  ^-e(r),  even- 
ing; kveldsmat,  supper. 

fro'kost,  c.  g.,  breakfast. 

diner  [dine'],  dinner. 

souper  [supe'],  supper. 

dessert   [dessaer'],  dessert. 

mat,  c.  g.,  food. 

f0de,  c.  g.,  food. 

en  ret,  — ter,  dish. 

br0d  [br0],  n.  g.,  bread. 

sm0r,  n.  g.,  butter. 

sm0rbr0d  or  sm0rrebr0d,  n. 
g.,  dish  corresponding  to 
sandwich. 

est,  c.  g.,  cheese 

is,  ice   (ices). 


frugt,  c.  g.,  fruit. 

suppe,  c.  g.,  soup. 

kj0t,  n.  g.,  meat. 

pote'ter    (en    potet',    — er), 

potatoes. 
kake,  — r,  c.  g.,  cake, 
suk'ker,  n.  g.,  sugar. 
sen'nep,  c.  g.,  mustard, 
pepper,  c.  g.,  pepper, 
salt,  n.  g.,  salt. 
gr0nsaker  (pi.),  vegetables. 
syltet0i,  n.  g.,  preserves, 
melk,  c.  g.,  milk. 
fl0te,  c.  g.,  cream, 
kaf  fe,  c.  g.,  coffee, 
te,  c.  g.,  tea. 
vand  [nn],  n.  g.,  water, 
at   daekke,    I,    to   cover,      (at 

daekke    bordet,    to    set    the 

table.) 
at  serve 're,  II,  to  serve, 
at  spise,  II,  to  eat;  to  dine. 
at  drikke  —  drak  —  dnikket, 

to  drink, 
sent,  late, 
at    forsy'ne,    II,    to    supply; 

to  help. 
nogen    [noen],   noget    [noe], 

nogen  (pi.),  any;  some. 


58 


almin'delig,    — ,  — e,    usual; 
-ly. 

forskjel'lig,    — ,  — e,    differ- 
ent. 

tidlig    [ti'li],  — ,  — e,  early. 
efter,  after. 
omtrent',  about. 


som  5ftest,  usually. 
saa'dant      mere,      the      like; 

things      like      that;      such 

things. 
ved  7  tiden,  at  7  (o'clock), 
kl.  3   [klokken],  3  o'clock. 


37.    Idiomatic  expressions. 


at  gaa  tilbords. 

at  scBtte  sig  tilbords. 

at  sitte  tilbords. 

ved  middagen. 
ved  middagsbordet. 
veer  saa  god. 

Veer  saa  god,  forsyn  Dent. 

skal  det  vcere  .... 

maa  jeg  be  om  . .. 

Om  jeg  kunde  faa  et  glas 
vand,  tak. 


to  sit  down  to  dinner  (sup- 
per,  etc.). 

to  sit  down  to  dinner;  to 
sit  up  to  the  table. 

to  sit  at  table  (at  dinner, 
supper,  etc.). 

at  dinner. 

at  the  dinner  table. 

(lit,  be  so  good;  —  used 
when  anything  is  offered 
or  passed,  both  at  table 
and   elsewhere). 

(Be  so  kind  as  to)  help 
yourself. 

will  you  have  some  .  . .  .  ; 
would  you  like  some  .  .. 

may  I  ask  for  .  . ,  may  I 
have   . . . 

Could  I  have  a  glass  of 
water  (thank  you)  ? 
Please  may  I  have  a 
glass  of  water? 

(would  you)  please 
pass  . . . 

to  eat  dinner,  to  be  to  din- 
ner, to  take  dinner. 

I  have  been  to  dinner. 

I  have  been  to  dinner  at 
the  home  of  a  friend  of 
the  (or  our)  family. 

tak   [tak],  mange  tak,  tusen  tak.    The  form  "thank 


Vil  De   (vcere    soa    venlig 

at)  sende  mig  .  . . 
at  spise  middag,  at  spise  til 

middags. 
Jeg  har  spist  middag. 
leg  har  varet  i  middag  hos 

en  ven  av  familien. 


59 

you"  is  not  used  except  in  full  sentences:    J  eg    takker 
Dent. 

Vel  hekomme,  you  are  welcome;  ingen  aarsak  (lit., 
no  cause  or  reason),  don't  mention  it;  jeg  ber  (I  beg). 
These  are  expressions  used  in  answer  to  expressions  of 
thanks:  which  to  use,  depends  much  upon  the  occasion. 
The  last  two  are  also  used  in  answer  to  "I  beg  your  par- 
don," "Pardon  me,"  etc. 

READING. 

Der  spises  almindelig  tre  maaltider  om  dagen  (a  day, 
per  day),  nemlig  frokost,  middag  og  aften.  Det  f^rste 
maaltid  er  frokost.  Da  serveres  der  brj^d,  sm^r,  kaker, 
kaflFe  med  flj^te  og  sukker,  o.  s.  v.  Frokost  spises  som 
oftest  tidlig  paa  dagen,  omtrent  ved  7  tiden. 

Middag  spiser  man  til  (at)  forskjellige  tider;  nogen 
spiser  middag  kl.  12,  andre  kl.  6,  og  andre  sent  paa 
eftermiddagen.  Til  (for)  middags  serveres  forskjellige 
retter:  kjj^t,  gr^nsaker,  poteter,  o.  s.  v.  Til  (along  with) 
kj^tretter  brukes  sennep,  pepper,  salt  og  syltetj^i.  Efter 
middagen  serveres  dessert.  Til  dessert  kan  der  serveres 
frngt,  is,  kaker  og  saadant  mere. 

Dagens  sidste  maaltid  er  aftensmat  eller  kveldsmat. 
Man  kan  si  "spise  aften",  "spise  til  aften",  eller  ogsaa 
"spise  til  aftens".  Paa  landet  (in  the  country)  sier  man 
som  oftest  "kveldsmat"  og  "spise  til  kvelds".  Man  kan 
ogsaa  bruke  de  franske  navn  "souper"  og  "diner". 

Opvarter,  kan  jeg  faa  et  glas  vand?  Mange  tak! 
Bring  mig  en  kop  te  med  fljzJte  og  sukker.  Tak,  jeg  skal 
ikke  ha  nogen  kjjz^tret  i  aften  (this  evening)  ;  gi  mig  no- 
gen kaker  og  et  glas  melk. 

'    COMPOSITION. 

I.  We  take  breakfast  early.  It  is  our  first  meal. 
2.     Twelve  o'clock  is  the  usual  dinner  hour  (tid),  but 


6o 

we  have  dinner  at  one.  3.  Some  have  dinner  at  one  and 
supper  at  six.  4.  Meat,  potatoes,  and  vegetables  are  the 
usual  dinner  dishes.  Dessert  is  also  served.  5.  For 
supper,  bread,  butter,  cheese,  cold  meats  [meat  dishes], 
tea  and  milk  is  served.  6.  I  have  not  been  to  dinner.  I 
usually  take  dinner  at  2  o'clock.  7.  I  shall  not  be  (kom- 
mer  ikke)  home  for  (til)  dinner  today;  I  am  to  (skal) 
take  dinner  with  a  friend  of  mine  (av  mig).  8.  I  have 
no  plate,  cup  or  saucer.  Bring  me  a  spoon,  a  knife  and  a 
fork.  9.  Do  you  wish  for  dessert?  10.  Would  you 
like  some  fruit?  11.  Do  you  wish  for  cream  and  sugar 
with  your  [to  the]  coffee?  12.  Have  you  been  to  din- 
ner? 13.  When  do  you  have  supper?  14.  What  did 
you  have  for  breakfast  this  morning   [today]  ? 


LESSON  XIV. 

COMPARISON  OF  ADJECTIVES. 

38.  Adjectives  are  compared  by  adding  to  the 
positive  -ere  to  form  the  comparative  degree,  and  -est 
to  form  the  superlative  degree. 


fsitive 

Comparative 

Superlative 

kort 

kortere 

kortest 

flink  (diligent) 

flinkere 

flinkest 

1.  Adjectives  ending  in  -el^,  -en,  -er,  drop  the  e  be- 
fore the  endings  of  comparison. 

simpel  (simple)  simplere  simplest 

galen  (crazy)  galnere  galnest 

vakker^  vakrere  vakrest 

2.  Adjectives  ending  in  -e  take  only  -re  and  -st. 
ringe  (simple)            ringere  ringest 


6i 

3.  Adjectives  ending  in  -ig,  -lig,  -sovi,  take  only  -st 
in  the  superlative. 

maegtig   (mighty)      masgtigere  maegtigst^ 

venlig  venligere  venligst 

morsom   (amusing)  morsommere  morsomst 

4.  Adjectives  which  do  not  easily  take  the  endings 
of  comparison  may  be  compared  by  use  of  the  forms 
viere  for  the  comparative    and  mest  for  the  superlative. 

storslagen  (grand)    mere  storslagen         mest  storslagen 

5.  Adjectives  are  compared  below  the  positive  by  use 
of  the  forms  mindre  (less)  for  the  comparative  and 
mindst  [minnst,  least]  for  the  superlative. 

klar   (clear)  mindre  klar  mindst  klar 

6.  The  following  adjectives  have  change  of  vowel: 

ung  [ong,  young]      yngre  yngst 

tung,   [tong,  heavy]  tyngre  tyngst 

lang  laengere  laengst 

stor  (large)  st0rre  st0rst 

faa  (few)  faerre  faerrest 

7.  The  following  adjectives  have  one  stem  in  the 
positive  and  another  in  the  comparative  and  super- 
lative : 


meget 

mere 

mest 

mange 

flere 

flest 

liten 

mindre 

mindst 

ond   [onn,  bad] 

vasrre 

vaerst 

gammel 

asldre 

xldst  [aellst] 

nser  (near) 

naermere 

naermest 

Notes. — I.  Adjectives  ending  in  — el.  — en,  — er  drop  the 
e  before  the  plural  ending  — e  and  before  the  endings  of 
comparison  — ere  and  — est. 

2.  If  a  double  consonant  precedes  one  of  these  endings, 
both   the   e  and   a  consonant   is   dropped. 

3.  The  g  is  silent  except  in  the  superlative,  where  it  has 
the  sound  of  k  because  of  the  combination  with  s. 


62 

39.  Adjectives  in  the  comparative  degree  have 
only  a  weak  declension,  i.  e.,  they  are  not  inflected  for 
agreement  as  they  have  the  sign  of  the  weak  declension 
(-e)  in  the  ending  of  comparison. 

40.  Adjectives  in  the  superlative  degree  take  both 
the  strong  declension  and  the  weak. 

1.  The  superlative  has  the  strong  form  when  used 
as  predicate  complement;  but  as  such  it  is  not  inflected 
for  agreement  in  gender  or  number. 

Gutten  er  stprst.   Gutterne  er  stprst. 

Mill  scEtning  er  Icengst.    Mine  scetninger  er  Icengst. 

2.  The  superlative  has  the  weak  form  when  used 
definitely  (§19). 

Den  st0rste  gut.  Hans  nyeste  bok.  Vor  yngste  hror. 
Bedste  ven!  Den  Icengste  lekse.   Dette  er  den  langste. 

VOCABULARY. 

ct  hus,  — ,  house;  residence.  et    selskap,    — er,    company; 
ct  vaerelse,  — r,  room.  party. 

en  sal,  — e(r),  room;  hall.  en  tale,  — r,  speech. 

en     salon      [salong'J,     — er,  en  taler,  — e,  speaker. 

P^^^°^-  en  skaaltale,  — r,  toast. 

en  stol,  -e(r),  chair.  g„  bordtale,  -r,  after-dinner 
en  duk,  — e(r),  table-cloth.  speech. 

en     skik       [shik],     — ke(r),  .         w  , 

^         ^                  '  ct  sprog,  — ,  language, 

manner,  custom.  .,„          ^  , 

•  ^,        J.             ,  •  at  tirlage,  I,  (or  at  lacre  til), 

en  serviet  ,  — ter,  napkm.  »  .    .  v      -<■  ^^bc  uij, 

,        r,r  1        1        J  ^  to  prepare,  to  cook, 

en  karaf'fel,  — ler,  decanter.  , 

et   kj0k'ken,  -er,  kitchen.  ^*   °P^f  *<='    ^'   t°   ^^'^    (on 


en  kok,  — ker,  cook. 


table). 


en  opvar'ter,  — e,  waiter.  ^*  ^°^*«  ^^>  to  cook. 

en  vert,  —ct,  host.  at    skaale,    I    or    II,    (or    at 

vertin^de,  — r,  hostess.  drikke  skaal),  to   drink  to 

en  gjest,  ^^r,  guest  one's  health;  to  toast. 


63 

at  bestaa'   av,  to  consist  of      der'som,  if. 

(or  in).  samme,  the  same, 

an'set,  — ,  — e,  esteemed.  blandt   [nnj,  among, 

enhver',  ethvert.  every.  kun,  only. 

READING. 

I  mange  hjem  er  der  ett  vaerelse  som  brukes  kun  som 
spisevaerelse.  Dette  vaerelse  har  Here  (several)  navne. 
Nogen  kalder  det  spisestue,  andre  kalder  det  spisesal, 
eller  ogsaa  spisesalon.  (Salon  kan  skrives  som  det  ut- 
tales,  nemlig  med  g:  salon g).  I  spisestuen  er  der  bord 
og  stoler.  Den  som  opvarter  ved  bordet  kaldes  opvarter. 
En  kvinde  som  opvarter  kan  ogsaa  kaldes  opvarterske. 
Naar  opvartersken  dsekker  bordet,  Isegger  hun  f^rst  paa 
en  hvit  duk,  og  saa  laegges  der  paa  tallerkener,  kniver, 
gafler,  skeer  og  saadant  mere.  Der  saettes  ogsaa  paa 
vandkarafler  med  glas.  Og  ved  hver  tallerken  laegges  en 
hvit  serviet. 

Maten  tillages  i  et  andet  vaerelse,  som  kaldes  kj^kken. 
Den  som  lager  til  mat,  kaldes  kok ;  er  det  en  kvinde,  saa 
kan  hun  ogsaa  kaldes  kokke,  men  kok  kan  brukes  om 
baade  mand  og  kvinde.  Ordene  kok,  koke,  og  kj0kken 
kommer  alle  av  ett  og  samme  ord  i  et  aeldre  sprog  (Lat. 
coquere). 

Hvert  land  har  sine  egne  bordskikker.  I  et  norsk 
middagsselskab  f^rer  verten  den  mest  ansete  dame 
blandt  gjesterne  tilbords,  og  vertinden  f^res  tilbords  av 
den  mest  ansete  herre.  Ved  middagen,  altsaa  mellem 
retterne  og  ved  desserten  —  som  ofte  serveres  litt  senere 
—  holdes  skaaltaler  eller  bordtaler.  Der  er  mange  slags 
(kinds  of)  bordtaler.  Der  kan  vaere  en  tale  for  kongen, 
en  for  kvinden  (i.  e.,  the  ladies),  en  for  verten  og  vert- 
inden, en  tale  for  anledningen,  eller  ogsaa  for  en  eller 
anden  av  gjesterne, 


64 

COMPOSITION. 

I.  This  lesson  is  longer  than  the  other  lessons.  2. 
There  are  also  more  new  words  in  this  than  in  any  of 
the  others.  3.  The  most  simple  is  often  the  most  beauti- 
ful. 4.  In  spring  the  days  are  long,  but  in  summer 
they  are  longer.  5.  The  longest  day  of  the  year  is  the 
22nd  of  June.  6.  The  days  are  short  in  (om)  the  fall, 
but  in  winter  they  are  shorter.  7.  The  22nd  of  Dec.  is 
the  shortest  day  of  the  year.  8.  Nothing  is  so  good  that 
it  cannot  be  better;  nothing  so  bad  (gait)  that  it  cannot 
be  worse.  9.  The  sun  is  nearer  than  the  stars,  and  the 
moon  is  nearest  of  them  all.  10.  It  is  hard  (tungt)  for 
the  young  to  learn  that  which  is  old ;  but  it  is  harder 
for  those  who  are  old  to  learn  that  which  is  new.  11. 
There  are  many  who  are  diligent  now  and  then  (av  og 
til),  but  fewest  are  they  who  always  (altid)  are  dili- 
gent. 12.  Even  though  we  (om  vi  end)  have  learned 
much,  there  is  much  more  that  we  have  not  learned. 


LESSON  XV. 

COMPARISON   OF  ADVERBS. 

41.     Most  adverbs  are  identical  -with  the  neuter 
singular  of  the  corresponding  adjective. 

Ex. — ^i.  h0it,  highly,  derived  from  the  adj.  hpi,  high. 

2.  godt,  well,  derived  from  the  adj.  god,  good. 

3.  snart,  soon,  derived  from  the  adj.  snar,  quick. 

Note. — In  the  case  of  adjectives  that  have  no  inflected 
form  for  neuter,  the  adverb  will  be  identical  with  the  ad- 
jective in  its  common  gender  form;  in  such  cases  only  the 
context  will  show  whether  the  word  is  used  adjectively  or 
adverbially.  Det  er  en  deilig  dag  (adj.);  Solen  skinner 
deili^  (adv.). 


65 


42.    Comparison  of  adverbs : 

I.  Adverbs  formed  from  the  neuter  of  adjectives 
and  a  few  primitive  adverbs  are  compared  as  the  ad- 
jectives are  sompared. 

Positive. 


godt 

h0it 

vanskelig  (difficult) 

ofte 


Comparative.       Superlative. 

bedre  bedst 

h0iere  hj^iest 

vanskeligere  vanskeligst 

oftere  oftest 

2.     The  following  are  irregular  in  having  a  separate 

stem  in  the  positive: 

ilde  [ille],  (badly)  vserre  vaerst 

vel   (well)  bedre  bedst     • 

litet,  litt  (little)  mindre  mindst 

gjerne   (gladly,  rather)  hellere  heist 

tit  (often)  tiere  tiest 

For  distinctions  in  use  of  adverbs  see  paragraph  6o. 

VOCABULARY. 

et  uttryk,  — ,  expression. 

en  fe'rie,  — r,  vacation. 

en  eksa'men,  — er,  examina- 
tion. 

Examen  Artium  [Art'sium], 
examination  required  for 
the  degree  of  Bachelor  of 
Arts. 

en  student',  ^-er,  a  post- 
graduate;  student. 

et  stu'dium,  — er,  a  course 
of  studies,  such  as  law, 
medicine,   etc. 

et  fag,  — ,  a  subject  or 
branch  of  study. 

et  kur'sus,  — er,  course. 

et  semester  [semes'ter], 
— re,  semester. 


en  termin',  — er,  term. 

matematik',  ( — ken),  math- 
ematics. 

fysik',    ( — ken),   physics. 

klas'sisk,  — ,  — e,  classical. 

real',  — ,  — e,  scientific. 

vi'denskap,    — er,    science. 

videnska'belig,  — ,  — e,  sci- 
entific. 

kemi  [kjemi'],  c.  g.,  chem- 
istry. 

at  op'holde  [11]  sig,  to  stay. 

at  stude're,  II,  to  study. 

at  h0re  (med)  til,  II,  to  be- 
long. 

at  ind'dele,  II,  to  classify  or 
divide. 


66 

at    begynde    [bejyri'ne],    II,  latin',  Latin. 

to  begin.  graesk,  Greek. 

at  bety',  III,  to  mean.  fransk,  French. 

h0i,  r,  high.  tysk,  German, 

der'naest,    secondly;    in    the  engelsk,   English. 

second  place.  saa'som,  such  as;  like, 

under  [nn],  under.  end    [enn],    (conj.    of    com- 
jul,    c.    g.,    Christmas;    jxUe-  parison)  than. 

ferie,  Christmas  vacation.  enten. .  .eller,  either...  or. 
paaske,  c.  g.,  Easter. 

1.  Foreign  nouns  ending  in  — ^um  and  — ^us,  drop  this  end- 
ing before  the  postpositive  and  plural  — er:  studium — stu- 
diet — studier ;  kur ' sus — kur ' set — kur'^ser. 

2.  The  names  of  languages  are  not  capitalized.  As  ad- 
jectives they  end  on  — sk;  as  final  — sk  seldom  permits  the 
use  of  «the  neuter  t,  they  only  take  the  plural  ending  — e: 
en  norsk  bok;  et  norsk  ord;  norske  b^ker;  norske  ord. 

READING. 

Den  tid  vi  hvert  aar  opholder  os  paa  skole,  kaldes 
skoleaar.  I  et  skoleaar  er  der  almindelig  9  maaneder. 
Aaret  inddeles  enten  i  tre  terminer  eller  i  to  semestre. 
Det  fjz^rste  semester  begynder  som  of  test  den  anden  uke  i 
September.  Det  andet  semester  begynder  enten  sidst  i 
januar  eller  i  den  fjzJrste  uke  i  februar.  Mellem  se- 
mestrene  er  der  ferie.  Sommerferien  er  laengst;  da  har 
vi  ferie  paa  tre  maaneder.  Ved  juletider  og  i  paasken 
er  der  ogsaa  ferie,  men  bare  paa  en  eller  to  uker. 

De  som  studerer  ved  h^iere  skoler,  saasom  colleges 
og  universiteter,  kaldes  studenter;  og  de  som  studerer 
ved  mindre  skoler  kaldes  elever.  I  Norge  brukes  ordet 
student  kun  om  en  som  har  tat  Examen  Artium. 

Der  er  ogsaa  andre  ord  som  brukes  forskjellig  i  norsk 
og  i  engelsk.  I  engelsk  taler  vi  om  at  studere  dette  og 
hint  subject.  Det  som  vi  i  engelsk  kalder  subject  heter 
paa  norsk  fag,  og  brukes  om  matematik,  fysik,  kemi, 
graesk,  latin,  fransk,  o.  s.  v,    De  fj2(rste  er   realfag,   de 


sidste  h^rer  med  til  de  klassiske  fag.  Man  kan  enten  si 
at  en  studerer  et  fag,  eller  at  man  laser  et  fag.  Disse 
forskjellige  fag  er  inddelt  i  kurser.  Av  disse  er  der  to 
slags,  nemlig  det  klassiske  kursus  og  realkurset.  Naar 
en  tar  de  fag  som  h^rer  til  det  klassiske  kursus,  sier  vi  at 
han  tar  eller  gaar  den  klassiske  linje.  Om  en  som  tar 
fagene  der  (which)  hj^rer  til  realkurset,  sier  vi  at  han 
gaar  reallinjen. 

COMPOSITION. 

I.  The  school-year  is  often  divided  into  three  terms. 
2.  The  first  term  is  the  Fall  term  and  begins  about  (om- 
trent)  the  second  Tuesday  in  September.  3.  The  sec- 
ond term  is  the  Winter  term;  this  is  two  weeks  shorter 
than  the  first  term.  4.  The  last  term  of  the  year  is  the 
Spring  term,  which  is  the  shortest.  5.  Between  the  first 
and  second  terms  we  have  Christmas  vacation.  6.  The 
subjects  are  classified  in  courses;  two  of  these  are  the 
classical  course  and  the  scientific  course.  7.  Some  of 
the  subjects  which  belong  to  the  scientific  course  are 
physics,  chemistry,  mathematics.  8.  Greek  and  Latin 
are  two  of  the  subjects  which  belong  to  the  classical 
course.  9.  Some  subjects  are  easy  and  some  are  hard. 
10.  Some  subjects  are  more  difficult  than  others.  11. 
Some  subjects  are  easier  than  others.  12.  It  is  not  well 
to  take  many  subjects  at  a  time  (ad  gangen).  13.  It 
is  better  to  take  few  subjects  at  a  time  and  get  (learn) 
them  well.  14.  The  lesson  for  tomorrow  is  more  dif- 
ficult than  the  lesson  for  today. 


68 
LESSON  XVI. 

PRESENT  PARTICIPLE. 

43.  TTie  present  participle  is  formed  by  adding 
'Cnde  to  the  verbal  stem:  at  elske  —  elsl^ende;  at 
s^inne  —  sl^innende;  at  flyte  —  fl})tende;  at  gaa  — 
gaaende. 

44.  The  present  participle  is  used  — 

1.  as  adjective:  en  skinnende  sol,  a  shining  sun; 

2.  as  adverb :    Han  taltc  flytende,  He  spoke  fluently ; 

3.  as  adverbial  apposition:  Han  kom  gaaende.  He 
came  walking. 

45.  The  use  of  English  forms  in  -ing  and  of 
Norse  equivalents  must  be  carefully  observed. 

I.  The  present  participle  in  both  English  and  Norse 
is  used: 

a. — as  adjective :  a  shining  sun,  en  skinnende  sol; 

b. — as  adverbial  apposition:  He  came  walking,  Han 
kom  gaaende. 

1.  The  English  participle  used  as  adverbial  apposition  is 
often  equivalent  to  a  finite  verb  in  Norse:  He  sat  writing, 
Han  sat  eg  skrev.     He  stood  speaking,  Han  stod  eg  talte. 

2.  The  Norse  participle  used  as  an  adverbial  modifier 
is  often  equivalent  to  an  adverb  in  English:  Han  talte  fly- 
tende, He  spoke  fluently. 

2.  In  English  the  present  participle  is  used  to  form 
tenses;  in  Norse  it  is  not:  He  is  writing,  Han  skriver 
(not  er  skrivende) . 

When  the  idea  of  continued  action  is  strong,  this 
progressive  tense  is  equivalent  to  the  idiom  at  holde  paa 
(med) — ,  to  keep  on  (with) — : 

He  was  writing    when     I     Han  holdt  paa   (med)    at 
came.  skrive  da  jeg  kom. 


69 

3-  The  participle  having  plus  the  perfect  participle 
of  a  verb  (a  construction  denoting  action  just  completed) 
is  equivalent  to  a  time  phrase  or  clause : 

Having  read  the  letter  he     a. — Efter  at  ha  last  brevet 
tore  it  to  pieces.  rev  hart  det  istykker. 

h. — Da  (when)  han  hadde 
IcEst  brevet,  rev  han  det 
istykker. 

4.  The  participle  being  plus  any  predicate  comple- 
ment is  equivalent  to  a  clause: 

a. — Being  sick  he  could  not  Da  han  var  syk,  kunde  han 

come.  ikke  komme. 

b. — Being  wounded  he  had  Da  han  var  saaret,  maatte 

to  go  home.  han  reise  hjem. 

c. — Being  that  he  was  sick  Eftersom  (as)  han  var  syk 

he  could  not  come.  kunde  han  ikke  komme. 

5.  a. — The  gerund  (verbal  noun  in  -ing)  is  equivalent 
to  the  infinitive : 

(i)  Writing  book.  Skrivebok. 

(2)  He  began  writing.  Han  begyndte  at  skrive. 

(3)  Writing  letters  is  a  At  skrive  brev  er  en  van- 
difficult  art.  skelig  kunst. 

b. — When  the  gerund  is  modified  by  a  noun  or  pro- 
noun in  the  possessive  case  (showing  the  agent  of  the 
act  expressed),  it  is  equivalent  to  a  noun  clause  with  sub- 
ject and  tense  according  to  context;  the  clause  may  be 
introduced  by  det. 

(i)    His  coming  home  was  (Det)    at  han  kom    hjem 

a  surprise.  var  en  overraskelse. 

(2)      Their  having    come  At  de  var  kommet    hjem 

home  was  a  surprise.  var  en  overraskelse. 

6.  The  abstract  nouns  in  -ing  correspond  to  the 
abstract  nouns  in  Norse  formed  by  adding  to  the  verb 


TO 


stem  -(n)ing  or  -en:  at  skrive  (skriv) — ^skrivning,  also 
skriven;  at  strabe  (straeb) — strceben  (striving) : 


a. — Paa  skolen  Icerer  b0r- 

nene  skrivning. 
b. — Man  blir  trcet  av  al  den- 

ne  skriven. 
c. — Der  er  altid  en  strcpben 

efter  at  Icere  no  get  nyt. 


At  school  the  children  learn 

writing. 
One  gets  tired  of  all  this 

writing. 
There  is  always  a  striving 

to  learn  something  new. 


VOCABULARY. 


en  bygning,  — er,  building. 

en  gaard  [gaar],  — e(r), 
large  building. 

en  leiegaard,  — c(r),  flat  (at 
leie,  to  rent). 

et  hus,  — ,  house. 

en  bolig,  — er,  dwelling;  res- 
idence. 

en  indgang  [nn],  — e(r),  en- 
trance. 

en  entre  [angtre'],  — er, 
entrance;   entry. 

en  etage  [eta'sje],  — r,  story 
(of  a  building). 

et  16ft,  — ,  upper  story;  up- 
stairs. 

en  kjelder  [11],  — e,  cellar; 
basement. 

en  trap,  — per,  stairs. 

et  trin,  — ,  step. 

en  d0r,  — e(r),  door. 

en  ter'skel,  — ^ler,  threshold. 

et  g^ulv,  — ,  floor. 

et  vindu,  — er,  window. 

en  gardin',  ^-er,  curtain. 

et  teppe,  — r,  carpet;  spread 
(bedspread). 

ni0bler  (pi.),  furniture  re- 
garded as  pieces. 


ni0blement'  [mjzfblemang'], 
furniture  regarded  collect- 
ively. 

en  leilighet,  ^r,  suite  of 
rooms;  apartments. 

en  stue,  — ^r,  a  room;  parlor. 

et  vaerelse,  — r,  room. 

et  rum  [romm],  — ,  room; 
space. 

et  kam'mer,  kam'^re,  room. 

et  sovevaerelse  [sive — ],  — r, 
sleeping  room,  bedroom. 

en  seng,  — e(r),  bed. 

en  dyne,  — r,  a  coverlet  cor- 
responding to  a  quilt. 

en  pute,  — r,  pillow,  (also 
hodepute;  hode,  head). 

en   so 'fa,  — er,   sofa;   couch. 

toiletsaker  [toalet' — ],  toi- 
let articles. 

et  foredrag,  — ,  lecture. 

en  klokke,  — r,  bell. 

en  forelaesning,  — er,  lecture 
(in  a  course  of  instruc- 
tion). 

et  kate'ter,  katetre,  chair; 
desk. 


71 

at  bygge  —  bygde  —  bygget,  going  to  — ;   is  said  to  — 

(or  1),  to  build.  (followed       by       infinitive 

at  f0re,  II,  to  lead.  without  at), 

at  o'verh0re,  II,  to  conduct  maa  (modal  aux.  75  and  78), 

recitation;  to  hear  lessons.  must, 

at  eksamine ' re,   II,   to   quiz;  bred  [bre],  r,  broad. 

to  examine.  istc'denfor,  or  istedetfor,  in 

at  ringe,  II,  to  ring.  place  of. 

burde,    (modal    auxiliary,    75  op,  up. 

and  79),  ought;  should.  nogen     [noen],     some     one; 

skal    (tense   and   modal   aux.  anyone.                       ' 

75    and    76),    is    to    — ;    is 

READING. 

Der  er  mange  slags  bygninger,  baade  store  og  smaa ; 
men  de  er  alle  mere  eller  mindre  like.  En  stor  bygning 
kan  ha  flere  (several)  etager,  loft  og  kjelder;  i  en  saa- 
dan  bygning  kaldes  kjelderen  kjelderetage.  En  bred 
trappe  fjzirer  op  til  indgangen ;  denne  bestaar  som  oftest 
av  to  d^rtr.  I  kontorbygninger  er  der  lange  ganger  eller 
korridorer.  Era  disse  er  der  andre  djz^rer  som  f^rer  ind  i 
kontorerne.  Trapper  f^rer  fra  den  ene  etage  til  den  an- 
den.  Og  i  h^ie  bygninger  er  der  ogsaa  elevatorer  eller 
heiser.  Saadanne  bygninger  kaldes  gaarder  i  norske 
byer.  Altsaa  sier  man  der  forretningsgaard  istedenfor 
business  block. 

En  bygning  som  brukes  til  at  bo  i,  en  bolig  altsaa, 
kaldes  almindelig  hus.  Der  er  ogsaa  store  bygninger 
hvor  flere  familier  bor  sammen.  Disse  kaldes  leiegaarde, 
og  svarer  til  amerikanske  flats.  De  vaerelser  som  h^rer 
sammen,  kaldes  leilighet.  Til  en  leilighet  hjzJrer  flere  for- 
skjellige  vaerelser,  saasom  kjj^kken,  spisevaerelse,  stue, 
sovevaerelse  og  entre.  Der  er  ogsaa  andre  navn  paa 
vaerelser;  en  stue  kan  ogsaa  kaldes  storstue,  dagligstue, 
og  salon.  Der  er  ogsaa  andre  vaerelser,  saasom  gjestc- 
vserelse,  barnekammer,  o.  s.  v.     Vakre  mj^ler,  tepper 


72 

paa  gulvet  og  gardiner  for  vinduet  tjener  til  at  gj^re  et 
vaerelse  hyggelig.  Til  et  sovevaerelse  eller  sengekam- 
mer  h^rer  senger  med  tepper,  dyner  og  hodeputer,  kom- 
moder,  speil,  toiletsaker  med  mere.  I  entreen,  eller  ved 
entred^ren,  er  der  en  d^rklokke  til  at  ringe  med.  De 
almindelige  uttryk  er  at  ringe  paa  elder  ogsaa  at 
ringe.  "Det  ringte!"  "Ringte  nogen?"  "Der  var  nogen 
som  ringte  (paa)." 

En  skolebygning  er  som  oftest  en  meget  stor  byg- 
ning.  Den  er  inddelt  i  kontorer,  klassevserelser  og  labo- 
ratorier.  Klassevaerelserne  kaldes  ofte  auditorier,  isaer  i 
saadanne  klassevserelser  hvor  professoren  holder  fore- 
laesninger. 

COMPOSITION. 

I.  My  father  is  building  a  large  two-story  house. 
2.  The  entrance  to  the  main  building  (hovedbygning) 
is  broader  than  the  entrance  to  the  other  buildings.  3. 
A  stairway  should  not  have  high  steps.  4.  This  parlor 
ought  to  have  a  new  rug  and  some  new  furniture.  5. 
These  curtains  are  not  as  long  as  they  should  be.  6.  I 
am  going  to  (skal)  read  a  new  book  this  evening.  7. 
Having  read  the  book,  he  began  writing  a  letter.  8. 
Which  is  the  greater  art  [which  art  is  greatest],  reading 
or  writing?  9.  This  is  not  writing  paper,  but  I  have 
been  using  it  as  I  haven't  anything  else  (noget  andet). 
10.  After  learning  my  lessons,  I  sat  writing  letters  till 
II  o'clock.  II.  He  stood  talking  with  an  old  friend  of 
mine.  12.  He  was  a  good  speaker;  he  spoke  very  flu- 
ently. 


7Z 


LESSON  XVII. 

CONJUGATION. 

46.      Paradigm  of  four  type  verbs, 
are  given  only  with  the  first. 

PRINCIPAL   PARTS. 


Auxiliaries 


Infinitive. 

Imperfect 

Perf.  participle. 

I.  at  elske 

elsket 

elsket 

II.  at  Isese 

l<este 

laest 

III.  at  tro 

trodde 

trodd 

St.  V.  at  skrive 

skrev 

skrevet 

ACTIVE  VOICE. 
Indicative  Mode. 


I. 

II. 

IIL 

St.  V. 

pres. : 

elsker 

laeser 

tror 

skriver 

past: 

elsket 

laeste 

trodde 

skrev 

fut.: 

skal  elske 

laese 

tro 

skrive 

pres.  p.: 

har  elsket 

Isest 

trodd 

skrevet 

past  p.: 

hadde  elsket 

laest 

trodd 

skrevet 

fut.  p.: 

skal  ha^  elsket 

laest 

trodd 

skrevet 

I  St  cond.: 

skulde^  elske 

laese 

tro 

skrive 

2nd  cond.: 

skulde  ha^  elsket 

laest 

trodd 

skrevet 

Subjunctive  Mode. 

pres.: 

elske 

laese 

tro 

skrive 

Imperative  Mode. 

pres.: 

elsk 

Ises 

tro 

skriv 

Infinitive  Mode. 

pres.: 

at  elske 

laese 

tro 

skrive 

perf.: 

at  ha  elsket 

laest 

trodd 

skrevet 

fut.: 

at  skulle    elske 

laese 

tro 

skrive 

Present  Participle. 
elskende  laesende 


troende    skrivende 


74 


PASSIVE   VOICE. 


Indicative 

Mode. 

1   elskes 

i    blir   elsket 

Iseses 

troes 

skrives 

pres.: 

laest 

trodd 

skrevet 

1    elskedes 
blev  elsket 

laestes 

troddes 

skreves 

past: 

laest 

trodd 

skrevet 

fut.: 

(  skal  elskes 

(  skal  bli  elsket 

heses 

troes 

skrives 

laest 

trodd 

skrevet 

pres.  p.: 

er  blit  elsket 

laest 

trodd 

skrevet 

past  p.: 

var  blit  elsket 

laest 

trodd 

skrevet 

fut.  p.: 

skal  vicre  blit  elsket 

laest 

trodd 

skrevet 

1st  cond. 

,:     skulde  elskes 

laeses 

troes 

skrives 

2nd  cond 

.:    skulde  vaere  blit  elsket  laest 

trodd 

skrevet 

Subjunctive 

'  Mode. 

f  bli  elsket 
I  vaere  elsket 

lasst 

trodd 

skrevet 

pres. : 

laest 

trodd 

skrevet 

Imperative 

Mode. 

I    bli  elsket 
vaer  elsket 

laest 

trodd 

skrevet 

pres.  : 

laest 

trodd 

skrevet 

Infinitive 

Mode. 

(  at  elskes 
(  at  bli  elsket 

laeses 

troes 

skrives 

pres. : 

laest 

trodd 

skrevet 

pres.  p.: 

at  vaere  blit  elsket 

laest 

trodd 

skrevet 

fut.: 

C  at  skulle  elskes 
(  at  skulle  bli  elsket 

laeses 

troes 

skrives 

laest 

trodd 

skrevet 

Present  Participle. 

sing.  c.  g. ; 

elsket 

laest 

trodd 

skreven 

sing.  n.  g. 

:      elsket 

laest 

trodd 

skrevet 

plural: 

elskede 

laeste 

trodde 

skrevne 

Notes. — I.  Present  tense  of  at  faa  may  be  used  instead  of 
skal  (or  vil)  ha  to  form  the  future  perfect:  Jeg  kommer 
naar  jeg  faar  laest  brevet  (=:skal  ha  laest). 

2.  Skulde  as  an  auxiliary  is  equivalent  to  should.  Skulde 
and  vilde  are  the  past  tenses  of  the  verbs  whose  present 
tenses  are  skal  and  vil  (see  §78).  The  present  tenses,  as  we 
have  seen,  are  used  to  form  the  future  tenses  (from  the  point 


75 

of  view  of  the  present) ;  the  past  tenses  are  used  to  form  the 
conditional  tenses  (future  from  the  point  of  view  of  the 
past).     See  §79. 

3.  Imperfect  tense  of  at  faa  may  be  used  instead  of  skulde 
(or  vilde)  ha  to  form  the  second  conditional:  Han  sa  han 
skulde  kcmme  naar  han  fik  Isst  brevet  (=skulde  ha  Ixst). 

47.  The  subjunctive  mode  has  only  one  verb 
form,  that  of  the  infinitive.  It  is  used  to  express  wish, 
prayer y  and  concession: 

a. — Lcenge  leve  kongen!  Long  live  the  king! 

b. — Komme  dit  rike.  Thy  kingdom  come, 

c. — Enhver     handle    efter     Let  each   (every  man)  act 
eget  skj0n.  according    to    his    own 

judgment. 

48.  The  imperative  mode  has  only  one  verb 
form,  that  of  the  verb  stem.  In  verbs  ending  on  -re 
and  -/e,  the  -e  is  retained  for  euphony.  A  verb  in  this 
mode  expresses  command'. 

a. — 'L<2s  h0iere!  Read  louder! 

b. — Hcedre  de  gamle!  Honor  the  aged. 

INFLECTION  OF  PARTICIPLE. 

49.  Perfect  participles  of  transitive  verbs  are  used 
as  adjectives  and  are  inflected  for  agreement. 

1.  Strong  declension. 

Class  I.     en  elsket  s0n,  et  elsket  barn;  elskede  bprn. 
Class  II.     en  Icsst  bok,  et  Icest  brev;  laste  bpker. 
Class  III.     en  sydd  bokstav,  et  sydd  ord;  sydde  bok- 
staver. 

St.  v.     en  skreven  bok,  et  skrevet  brev;  skrevne  bpker. 

2.  In  the  weak  declension,  the  participle  has  the 
plural  form. 


76 


VOCABULARY. 


et  bibliotek',  — er,  library. 

et  bokskap,  — ,  book-case. 

en  hylde   [11],  — r,  shelf. 

en  reol',  — er,  shelf  of  books. 

en   samling,   — er,   colleotion. 

et  eksem'pel,  — ler,  example. 

en  fortael'ling,  — er,  story; 
novel. 

en  roman',  — er,  novel. 

en  novel'le,  — er,  novel. 

et  digt,  — ,  poem. 

et  verk,  — -er,  production 
(used  of  any  book,  but 
most  often  of  a  scientific 
work). 

et  bind  [nn],  — ,  volume. 

et  dra'ma,  — er,  drama. 

et  skuespil,  — ,  play. 

et  tegn  [tein],  — ,  sign. 

poesi',  c.  g.,  poetry;  that 
which  is  poetical,  whether 
in  verse  or  in  prose  form. 

pro'sa,  c.  g.,  ppose. 

dannelse,  c.  g.,  culture. 

litteratur',  c.  g.,  literature. 

histo'rie,  c.  g.,  history. 

natur',  c.  g.,  nature. 


indhSId  [nn  —  11],  n,  g.,  con- 
tents. 

art,  ^-er,  c.  g.,  kind. 

at  samle,  I,  to  collect. 

at  opstille,  I,  to  place  (as 
on  a  shelf  or  in  line). 

at  taenke,  II,  to  think. 

at  digte,  I,  to  compose;  write 
poetry  or  fiction. 

at  naevne,  II,  to  name;  men- 
tion. 

dannet,  — ,  — ede,  (part,  of 
at  danne,  to  form),  cultured. 

privat',  — ,  ^-e,  private. 

skj0n,    — t,    — ne,    beautiful. 

skj0n'litteratur,  fiction. 

lik,   r,  like;  similar. 

daarlig,  — ,  — e,  poor;  bad. 

en  klasse,  — ^r,  class. 

at  finde  [nn],  —  fandt  — 
fundet,  to  find. 

at  paa'staa,  to  claim;  to  say. 

at  ta  sig  ut,  to  appear  (well) ; 
make  (a  good)  appearance. 

at  komme  an  paa,  depend  on. 

sam'men,  together. 

st0rrelse,  — r,  c.  g.,  size. 

for 'at,  so  that;  in  order  that. 


READING. 

I  ethvert  hjem  burde  der  vsere  et  bibliotek.  Man 
kan  gjerne  paastaa  at  et  bibliotek  er  tegn  paa  en  dannet 
familie,  et  dannet  hjem.  IVIen  meget  kommer  an  paa 
hvad  slags  hfSker  der  findes  i  biblioteket.  Der  er  ogsaa 
daarlige  bjzfker,  og  at  saadanne  blir  laest,  er  alt  andet  end 
tegn  paa  dannelse. 

Bjzikerae  opstilles  i  store  skap  med  hylder  i.    Disse 


77 

kaldes  bokskap  og  bokhylder.  En  hylde  med  bjzflcer  kan 
ogsaa  kaldes  en  reol,  eller  bokreol.  Som  oftest  opstilles 
de  b^er  sammen  som  er  av  samme  st^rrelse,  forat  reo- 
lerne  skal  ta  sig  bedre  ut. 

Man  inddeler  bjz(ker  i  klasser  efter  deres  indhold.  Der 
er  to  store  hovedklasser,  nemlig  videnskabelig  litteratur 
og  skjjzJnlitteratur.  Disse  kan  igjen  inddeles  i  mange  for- 
skjellige  klasser.  Videnskabelige  verker  handler  om 
naturvidenskap,  historie,  miatematik,  o.  s.  v. 

Skjj2(nlitteratur  kan  vaere  av  mange  slags.  Der  er 
poesi  og  prosa.  Der  er  digt,  skuespil  (drama,  komedie, 
tragedie),  romaner  og  fortaelHnger.  En  forfatter  som 
skriver  skj^nlitteratur,  kaldes  digter.  Norge  bar  mange 
store  digtere.  Blandt  disse  kan  naevnes  Henrik  Ibsen, 
Bj^rnstjerne  Bj^rnson,  Jonas  Lie,  Ivar  Aasen,  Aasmund 
Vinje,  Per  Si  vie,  Arne  Garborg  og  mange  andre.  Vi 
burde  alle  bli  kjendt  med  den  norske  litteratur. 

COMPOSITION. 

I.  Every  cultured  home  ought  to  have  many  good 
books.  2.  A  good  library — whether  it  is  a  large  or  a 
small  collection — is  a  sign  of  culture.  3.  Much  depends 
upon  what  kind  of  books  one  reads.  4.  We  do  not  all 
like  the  same  kind  of  literature ;  some  would  rather  read 
scientific  works  than  they  would  read  fiction.  5.  One 
should  read  some  of  each ;  it  is  not  better  to  read  science 
only,  than  to  read  only  fiction.  6.  The  best  culture  is 
obtained  through  (faaes  ved)  reading  the  best  in  all 
classes  of  literature.  7.  Poetry  consists  mainly  [for 
the  most]  of  short  poems;  but  a  poem  may  also  be  a 
whole  play.  8.  Ibsen's  Brand  is  such  a  poem,  and  also 
Peer  Gynt;  these  are  two  of  the  greatest  productions  in 
Norse  literature.  9.  Ibsen  wrote  Brand  in  his  37th 
year;  he  wrote  it  in  [on]  three  months.    10.    Peer  Gynt, 


78 

which  many  claim  to  be  [say  is]  the  greatest  of  all  his 
dramas,  was  written  one  year  later,  ii.  School 
libraries  are  usually  much  larger  than  private  libraries. 


LESSON  XVIII. 

There  are  a  number  of  words  of  such  nature  that  they 
offer  difficulty  both  to  grammatical  treatment  and  to  defini- 
tion. In  this  and  a  few  lessons  following,  some  of  these 
particles,  prepositions,  and  pronouns  are  taken  up  in  ex- 
amples showing  their  use.  The  student  must  bear  in  mind 
that  the  equivalents  given  in  English  do  not  always  give  the 
exact  shade  of  meaning. 

50.    /a,  jo,  yes. 

a. — In  answering  questions,  jo  is  used  when  the 
question  is  put  negatively. 

1.  Kommer  han  snartf    Ja,  nu  kommer  han. 

2.  Kommer  han  ikke  snartf    Jo,  nu  kommer  han. 

b. — Ja  and  jo  are  used  in  a  disconnected  way  like  the 
English  zvell,  why,  etc.  Ja  has  often  an  enquiring  force ; 
jo  is  chiefly  emphatic. 

1.  J  a,  hvad  sier  du  til  det?     Well,  what  do  you  say  to 

that? 

2.  J  a,  det  har   ogsaa   jeg  Well  (or  yes),  I  have  said 
sagt.  the  same  thing. 

3.  Ja,  saa  gaar  vi  da.  Well,  we  are  off  then. 

4.  Du   er  jo  ganimel  alt.  Why,  you  are  old  already. 

5.  Jo,  det  var  gutten  sin,  That  was  the     fellow     for 
det!  you ! 

6.  JJan  kunde  jo  ikke  an-  He  couldn't     help     it,     of 
det.  course. 

7.  Ja  vel.  Very  well. 

8.  Ak  ja!  Alas! 

9.  Jo  da.  Why  yes;  yes,  certainly. 


79 


5 1 .     Nei  is  the  negative  answer  to  a  question, 
also  has  other  idiomatic  uses. 


It 


1.  Nei,  saa  vakkert! 

2.  Nei,  se  der! 

3.  Nei,  hvad  sier  du? 

4.  Nei,  du  sier  da  vel  ikke 
detf 

5.  Nei,  aldeles  ikke! 

6.  Nei  da. 


How  beautiful! 

Just  look! 

What? 

You  don't  say ! 

By  no  means. 
No ;  not  at  all. 


52.     Av  is  translated  by  of,  out  of,  off,  from,  in, 
for,  b}). 


1.  Har  De  Icest  no  gen  av 
hans  nye  hpkerf 

2.  Nei  hvor  elskvcerdig  dot 
var  av  Dent  at  komme. 

3.  Der  var  bare  nitti  av 
hvert  hundrede  som  kun- 
de  baade  Icese  eg  skrive. 

4.  0yvind  tok  huen  av 
eg  kastet  den  ende  op. 

5.  Jeg  hprte  det  av  en  ven 
azf  mig. 

6.  Han  var    gammel 
oar. 

7.  Han  kommer  ikke, 
en  eller  anden  grund. 

8.  Boken     er    skrevet 
Bj0rnson. 


av 


av 


av 


53.     Om  is  translated 
during,  per,  a. 

1.  Jeg  spurte  han  om  han 
kunde  komme. 

2.  Han  sa  han  skulde  vcere 
her  om  en  time. 

3.  Han  skrev   ikke   noget 
om  hvordan  han  har  det. 


Have  you  read  any  of  his 

new  books  ? 
How  kind  it  is  of  you  to 

come. 
There  were  but  90  out  of 

every  hundred  who  could 

both  read  and  write. 
0yvind  took  his    cap     off 

and  threw  it  straight  up, 
I  heard  it  from  a  friend  of 

mine. 
He  was  old  in  years. 

He  is  not  coming  for  some 

reason  or  other. 
The    book    is    written    by 
Bjjz(rnson. 

by  if,  in,  about,  b^,  for. 


I  asked  him  if     he     could 

come. 
He  said  he  would  be  here 

in  an  hour. 
He  did  not  write  anything 

about  how  he  is  getting 

along. 


8o 


4.  De  gik  side  om  side. 

5.  De  spilte  om  penge. 

6.  Du  har  ingen    ide    om 
hvor  deilig  det  var. 

7.  Vi   spiser    ire    ganger 
om  dagen. 


They  walked  side  by  side. 
They  played  for  money. 
You  have  no  idea  (of)  how 

beautiful  it  was. 
We  eat  three  times  a  day. 


bordet 


54.     Ved  is  translated  by  at,  fc\j,  of,  about,  to. 

Han  er  Icerer  ved  uni-  He  is  instructor  at  the  uni- 
versity. 

He  is  sitting  at  the  table 
writing. 

The  table  stands  by  the 
window. 

The  great  battle  of  (or  at) 
Svolder  took  place  in  the 
year  1000. 

There  is  something  about 
him  that  I  don't  like. 

Stick  to  what  you  have. 


versitetet. 

Han  sitter  ved 
og  skriver. 

Bordet  staar  ved  vin- 
duet. 

Det  store  slag  ved  Svol- 
der stod  i  aaret  1000. 


Der  er  noget  ved  ham 
som  jeg  ikke  liker. 

Hold  fast  ved  hvad  du 
har. 


55.    Med  is  translated  by  mth,  in,  b^,  on,  among, 
along. 

Who  will  go  with  me  ? 

In   other   words,   who   will 

come  along? 
to  multiply  by ...  . 
He  did  it  on  purpose. 


1.  Hvem  gaar  med  migf 

2.  Med  andre  ord,   hvem 
vil  gaa  med? 

3.  at  multiplicere  med  .  .. 

4.  Han  gjorde    det    med 
forscet. 

5.  Han  var  med  de  fprste 
som  gik. 

6.  med  et  eneste  spring. 


He  was  among  the  first  to 

leave; 
at     a     single     bound     (or 

leap). 

56.    For  is  translated  by  for,  to,  at,  of,  about,  too. 

Skriv  et  brev  for  mig.      Write  a  letter  for  me. 


Vil  De  vcere  saa  venlig 
at  Icese  litt  for  migf 
3.     Det  er  det  sanime  for 
mig. 


Would  you   kindly  read  a 

little  to  me? 
It  is  all  the  same  to  me. 


8i 


4.  Det  laa  like  for  hans  It  lav  right  at  his  feet. 
fptter. 

5.  Jeg  er  bange  for    den  I  am  afraid  of  that  dog. 
hunden. 

6.  Jeg   er    cengstelig    for  I   feel  worried    about    my 
min  bror.  brother. 

7.  Lees  ikke  for  meget.  Don't  read  too  much. 

57.    Paa  is  translated  by  on,  in,  at,  of. 

I.     Boken  Hgger  paa  bor-     The  book  is  lying  on  the 

table. 
We  live  in  the  country. 
Do  you  go  to  the  theater? 


det. 

2.  Vi  bor  paa  landct. 

3.  Gaar  De  paa  (or  1)  te- 
ater? 

4.  Jeg  har  h0rt  det    paa     I  have  heard  it  at  the  the- 


teatret. 


ater. 


5.     JIan  er  en  niand  paa  25      He  is  a  man  of  25  (years). 
(aar). 

58.     Til  is  translated  by  to,  for,  towards,  until,  of. 

1.  Han  talte  til  os. '  He  spoke  to  us. 

2.  Har  du  Icert  leksen  til     Have  you  learnt  the  lesson 
imorgenf 


3.  Han  tok  veien  til  by  en. 

4.  Du  faar  vente  til  siden. 

5.  Odin  er  far  til  Tor. 

6.  til  alle  sider. 

7.  av  og  til. 


for  tomorrow? 
He  took  the  road  towards 

town. 
You  will  have  to  wait  until 

later. 
Odin  is  the  father  of  Thor. 
to  all  sides, 
now  and  then. 


59.  Over  is  translated  by    over,    across,    above, 
beyond. 

1.  Hun  satte  det  over  il-  She  put  it  over  the  fire. 
den. 

2.  Han  gik  over  gaten.  He  went  across  the  street. 

3.  Vandet  gik   over   sko-  The  water  went  above  the 
ene.  shoe-tops. 

4.  Det  er  over  al  beskri-  It  is  beyond  all  description. 
velse. 


82 

60.     Distinction  in  use  of  adverbs. 

1.  Gait  (wrong)  and  daarlig  (poorly)  are  often 
used  as  positive  instead  of  ilde,  while  the  comparative 
and  superlative  are  retained.  Daarlig  is  also  compared 
regularly. 

Det  var  gait  nok  fpr,  men  It  was  bad  enough  before, 
nu  er  det  vccrre.  but  now  it  is  worse. 

Det  staar  daarlig  til  endnu.  Conditions  (or  things)  are 
men  det  har  vcsret  vcerre.         bad  now,  but  it  has  been 

worse. 

2.  Ojte  and  tit  are  synonyms;  but  ojte  is  more  em- 
phatic and  is  preferred  in  common  usage.  ■  Sometimes 
both  are  used :  Det  hccnder  tit  og  ofte. 

3.  a. — 'Gjerne  has  no  exact  English  equivalent,  but 
may  be  rendered  in  various  ways.  It  connotes  the  idea 
of  willingness  where  the  element  of  will  or  volition  may 
enter  in;  otherwise  it  connotes  readiness  or  possibility. 

Det  gjpr  jeg  meget  gjerne.      I'll     do     that    with    great 

pleasure. 
Imorgen  kommer  det  gjer-     Tomorrow  it  may  possibly 
ne  til  at  regne.  rain. 

b. — In  the  comparative  and  superlative  gjerne  ex- 
presses an  idea  of  preference. 

Jeg  laser  hellere  end    jeg     I   would  rather  read  than 

skriver.  write. 

Jeg  vil  heist  Icese.  I  prefer  to  read. 

4.  Litet  and  litt  usually  have  the  same  meaning. 
Litet  is  the  neuter  of  the  adjective  liten,  hence  it  is  the 
regular  adverbial  form.  But  before  other  adjectives  and 
adverbs,  litt  is  used  in  place  of  litet. 

Det  er  litt  sent.  It  is  a  little  late. 

Her  er  litt  papir.  Here  is  some  paper. 

Han  Iceste  for  litet.  He  read  (studied)  too  lit- 

tle. 


83 

5-  a. — Godt.  and  vel  are  both  adverbs  corresponding 
to  the  adjective  god.  In  some  cases  they  can  be  used  in- 
terchangeably, 

Han  kan  leksen    sin    godt     He  knows  his  lesson  well. 

(not  vel). 
Far  vel,  min  ven.  Farewell,  my  friend. 

b. — I'el  is  used  with  secondary  meanings: 

assurance :  Ja  det  var  vel.  Yes,  certainly. 

supposition  :  Det   gaar   vel  You  are  getting  along  well, 

godt?  I  suppose? 

intensive :     Det    gaar   vel  It  goes  too  well. 

(with  stress)  godt. 

6.  Adverbs  indicating  direction  are  made  to  indicate 
locality  by  adding  -e :  ut  —  ute,  outside ;  ind  —  hide, 
inside. 

7.  Da  (when)  and  naar  are  used  as  conjunctive 
adverbs. 

a. — Da  introduces  a  clause  whose  verb  denotes  a 
single  act  in  past  time :    Han  var  hjemme   da  jeg  kom. 

b. — Naar  introduces  a  clause  whose  verb  denotes  ( i ) 
a  single  act  in  future  tense:  Han  blir  (will  be)  hjemme 
naar  (when)  jeg  kommer;  (2)  a  recurring  act  in  any 
tense:  Han  hrukte  at  vazre  hjemme  naar  (whenever) 
ieg  kom. 


LESSON  XIX. 

INDEFINITE  PRONOUNS. 

61.  The  indefinite  pronouns  are,  deU  man,  en, 
nogen,  ingen,  somme,  mangen,  anden,  ah  hver,  enhver. 

62.  Det  is  translated  by  it.     It  is  used  as  imper- 
sonal subject  and  as  introductory^  subject 


84 


It  rains ;  it  snows ;  it  blows. 

It  is  said  that  he  is  a  hun- 
dred years  old. 

It  is  hard  to  tell  how  soon 
it  will  happen. 

It  was  I  who  told  him  (it). 


1.  Det  regner;  det  sner; 
det  blaaser. 

2.  Det   siges     at    han    er 
himdrede  aar  gammel. 

3.  Det  er  ikke  godt  at  vite 
hvor  snart  det  sker. 

4.  Det  var  mig  som    for- 
taltc  ham  det. 

63.  Man  has  no  corresponding  word  in  English. 
It  may  be  rendered  by  the^,  we,  people,  one.  (Comp. 
Germ,  man,  French  on.) 

They  say  he  has  written  a 
new  book. 

We  (or  people)  do  not  be- 
lieve in  ghosts  and  the 
like  now  any  more. 

64.  En  (poss.  ens)  is  used  in  the  same  sense  as 
man.  But  while  man  can  be  used  only  as  subject,  en 
may  be  used  both  as  subject  and  object,  and  also  as 
possessive  modifier. 


1.  Man  sier  at    han    har 
skrevet  en  ny  bok. 

2.  Man  tror  ikke  paa  spp- 
kelser  og  slikt  nu  Iccnger. 


1.  En  kan  ikke  tro  alt  en 
hprer  nu  tildags. 

2.  En  tror  ens  egne  ven- 
ner  bedst. 


One  can't  believe  every- 
thing he  hears  now 
a-days. 

One  has  most  confidence  in 
his  (one's)  own  friends. 

65.  No  gen  is  used  both  substantively  and  ad- 
jectively.  The  meaning  must  be  determined  from  the 
context.  Among  the  equivalents  are:  some,  some  one, 
somebody,  any,  anyone,  anybody,  something,  any- 
thing. 

1.  Her  har  du  no  gen  bp-  Here  you  have  some  books 
ker  at  Icese.  to  read. 

2.  Her  er  noget  papir  for  Here  is  some  paper  for  you 
dere  at  skrive  paa.  to  write  on. 

3.  Har  du    no  gen    bpker  Do  you  have  any  books  or 
^ller  no^et  Icesestof?  any  reading  matter? 


8s 


4.  Jeg  saa  nogen  gjennem 
vinduet. 

5.  Har  du  set  no  gen  T  no- 
get? 

6.  Jeg  har  h0rt  noget  vak- 
kert  om  dig. 

7.  Jeg  har  ikke  h0rt  no- 
get. 

8.  Jeg  har  ikke  h0rt  noget 
om  det. 


I   saw  some  one  thru  the 

window. 
Have  you    seen    anybody, 

anything? 
I     have    heard    something 

nice  about  you. 
I  haven't  heard  anything. 

I  have  heard  nothing  about 
it. 


66.  Ingen  (sing.  &  plur.  n.  g.  inlet).  The  primary 
meaning  is  i^^e  en.  As  adjective  it  may  be  used  in  the 
plural,  meaning  no.  Other  equivalents  are:  no  one, 
none,  nobody,  nothing. 


1.  Jeg    saa    ingen    (ikke 
nogen)  hvor  jeg  stod. 

2.  Gi  mig  nogen  penner, 
jeg  har  ingen. 


I  saw  no     one     where     I 

stood. 
Give  me  some  pens,  I  have 

none  (haven't  any). 


67.    Somme  (some)  is  used  both  as  adjective  and 
as  substantive. 


1.  Der  er  somme  som 
ikke   kan  uttale  vokalen 

y- 

2.  Somme  vokaler  er  mere 
vanskelige  at  uttale  end 
andre. 


There  are  some  who    can 
not  pronounce  the  vowel 

3'- 
Some  vowels  are  more  dif- 
ficult to  pronounce  than 
others. 


68.  The  adjective  mange  (many)  occurs  as  a 
pronoun  in  various  forms:  mangen  (many  a),  mangen 
en  (many  a  one),  mangt  (many  things). 


1.  Det  har  han  sagt  mig 
saa  mangen  gang. 

2.  Mangen  ens  liv  er  gaat 
tapt  i  hav  og  storm. 


Many  a  time  has  he  told  me 

that. 
Many  a  one's  life    is    lost 

(has  been  lost ;     lit. :  is 

gone  lost)  in  storm  and 

sea. 


86 


Were  there  many  at  your 
place  yesterday? 

He  has  a  lot  of  money  in 
the  bank. 

There  is  a  lot  to  do  now 
(a)  days. 

He  is  at  so  many  things 
that  he  doesn't  get  any- 
thing (gets  nothing) 
done. 

69.     Anden,  n.  g.  andeU  pi.  andre  (other).     It 
is  used  adjectivel})  and  substantively. 
I.     Det  var  ikke    dig    jeg     I  didn't  mean  you,  I  meant 


Var  der  mange  hjem- 
me  hos  dere  igaar? 

Han  har  mange  penger 
i  banken. 

Der  er  mangt  at  gjpre 
nil   om   dagen. 

Han  farer  med  saa 
mangt  at  han  faar  ingen- 
ting  gjort. 


mente,  det  var  en  anden. 

Det  er  ikke  det  jeg 
mener;  jeg  mener  noget 
ganske  andet. 

Hvad  er  det  de  andre 
har  at  gj0re? 

Hvad  har  andre  folk 
med  det  at  gj0ref 

Det  var  i  en  anden  bok 
jeg  IcESte  det,  ikke  i  den- 
ne. 


some  one  else. 
That  isn't  what  I  mean ;  I 

mean     something     quite 

different. 
What  is  it  the  others  have 

to  do? 
What  have  other  people  to 

do  with  that? 
It  was  in  another  book   I 

read  it,  not  in  this  (one). 


70.     Aly  n.  g.  alt,  pi.  alle  (all).     The  common 
gender  form,  al,  is  used  as  adjective  only.    Alt  and  alle 
are  used  both  adjectivel})  and  substantively. 
I.    At  j  or  den  gaar  og  so-     That  the  earth  moves  and 


len  staar,  er  noget  alle 
vet  i  vore  dage  —  de 
som  kan  Icese  da. 


the  sun  stands  still  is 
something  everybody 
knows  in  our  day — those 
who  can  read,  at  any  rate 
(at  least). 
It  is  not  all  gold  that  glit- 
ters. 


2.     Det  er    ikke   alt    guld 
[gull]  som  glimrer. 

71.  //ver,  n.  g.  hvert  (each,  every),  forms  com- 
pounds with  the  ind.  art:  enhver,  ethvert  (anyone, 
any) .    Used  adjectively  and  substantively. 


87 


1.  Ft  Icprer  no  get  for  hver 
dag  som  gaar. 

2.  Vi  maa  Icere  hvert  ord 
eg  hver  scetning  i  hele 
leksen. 

3.  Enhver  som  vil  Icere  no- 
get,  maa  Icese  med  flid. 

4.  At  ilden  [illen]  er  varm 
er  no  get  ethvert  {hvert) 
barn  vet. 


We  learn  something  each 
day  that  passes. 

We  must  learn  every  word 
and  every  sentence  in  the 
whole  lesson. 

Anyone  who  wants  to  learn 
must  study  with  dili- 
gence. 

That  fire  is  warm  is  some- 
thing every  child  knows. 


72.  Some  of  the  pronouns  and  conjunctive  ad- 
verbs form  a  class  of  compounds  by  adding  som  heist. 
TTiis  corresponds  somewhat  to  the  idiomatic  use  of 
-ever,  whatever,  and  at  all.  The  force  of  som  heist 
may  sometimes  be  rendered  by  an^. 


1.  Kom  naar  som  heist. 

2.  Dette  er  noget  man  kan 
tale  oni  hvor  som  heist. 

3.  Hvem  som  heist  kan 
komme. 

4.  Nu  kan  vi  Icese  hvad 
som  heist. 

5.  Nu  kan  vi  snart  Icese 
hvilken  som  heist  norsk 
bok. 

6.  Er  der  nogen  som  heist 
grund  [nn,  reason]  for 
ikke  at  ha  Icert  leksen  f 

7.  Der  er  ingen  som  heist 
grund. 

73.    Use  of  gang,  time. 

1.  en  gang. 

2.  engang. 

3.  den  gang. 

4.  en  og  anden  gang 
(gangen). 


Come  at  any  time. 

This  is  something  one  may 

speak  about  any  place. 
Anyone  at  all  may  come. 

Now  we  can  read  anything 
at  all. 

Now  we  shall  soon  be  able 
to  read  any  Norse  book 
whatever. 

Is  there  any  reason  at  ah 
for  not  having  learnt  the 
lesson  ? 

There  is  no  reason  what- 
ever. 


once  (numerically), 
once,  once  upon  a  time, 
then ;  that  time, 
once  in  a  while. 


88 


5-     baade  den  ene  gangen 
og  den  anden. 

6.  gang  paa  gang. 

7.  no  gen  gang. 


lit :  both  the  one  time  and 

the  other, 
time  and  again, 
any  time  (ever). 


RECIPROCAL  PRONOUNS. 

74.  The  reciprocal  pronouns  are  hinanden 
[hinan]  and  hverandre  [verandre.]  Hinanden  re- 
fers  to  two,  and  hverandre  to  more  than  two. 


1.  Lcereren  og  eleven  hil- 
ste  paa  hinanden. 

2.  Lcereren     og     eleverne 
hilste  paa  hverandre. 


The  teacher  and  the  pupil 
greeted  each  other. 

The  teacher  and  the  pupils 
greeted  one  another. 


LESSON  XX. 

MODAL  AUXILIARIES. 

75.     The  six  modal  auxiliaries  are  skulle,  vi7/c, 
l^unne,  maaite,  burde,  iurde. 

1.  The  modal  auxiliaries  are  followed  by    the    in- 
finitive without  the  sign  at. 

Han  burde  komme  snart.    He  ought  (to)  come  soon. 

2.  In  the  inverted  word  order  the  subject  comes  be- 
tween the  auxiliary  and  the  verb. 

F0rst  da  turde  han  komme.     First  then  he  dared  to 
come, 

PRINCIPAL  PARTS. 


Infinitive. 

Present. 

Imperfect. 

Perf.  part 

at  skulle 

skal   (shall) 

skulde  [11] 

skullet 

at  ville 

vil   (will) 

vilde    [11] 

villet 

at  kunne 

kan   (can) 

kunde  [nn] 

kunnet 

at  maatte 

maa   (must) 

maatte 

maattet 

at  burde 

b0r    (ought) 

burde 

burdet 

at  turde 

tjz<r  (dare) 

turde 

turdet 

89 

76.  Skulle  and  vi7/e  are  nearly  identical  with 
shall  and  will. 

1.  Their  present  tenses  are  used  as  auxiliaries  to 
form  the  future  (§22,  3  and  6). 

2.  Their  imperfect  tenses  are  used  as  auxiliaries  to 
form  the  first  conditional  and  second  conditional  tenses. 

1st  cond.:  skulde  skrive,  should  write. 

2nd  cond.:  skulde  ha  skrevet,  should  have  written. 

1st  cond.:  vilde  laese,  would  read. 

2nd  cond,:  vilde  ha  laest,  would  have  read. 

3.  Skulle  expresses  an  idea  of: 

a. — command:  Nu  skal  du  gaa.     Now,  go! 

b. — duty:  Du  skulde  ha  goat  da  han  bad  dig.  You 
should  have  gone  when  he  told   (asked)  you  to. 

c. — rumor :  Han  skal  vcere  en  stor  taler.  He  is  said 
to  be  a  great  speaker. 

4.  Ville  expresses  an  idea  of: 

a. — will:  Jeg  gj0r  det  fordi  jeg  vil.  I  do  it  because 
I  want  to   (will  to). 

b. — choice :  Jeg  gjpr  hvad  jeg  vil.  I  do  what  I  please. 

c. — intent:  Jeg  vil  skrive.  I  am  going  to  (intend  to) 
write. 

n.    Kunne  expresses  an  idea  of: 

a. — knowing :  Jeg  kan  leksen.    I  know  the  lesson, 
b. — ability:  Han  kan  Icese.   He  can  read, 
c. — permission :  Nu  kan  du  gaa.   Now  you  m^y  go. 
d. — possibility :  JDet  kan  hli  regn.   It  may  rain. 

CONJUGATION  OF  INDICATIVE  MODE. 

Indicative  Mode. 

pres.:  kan  (can)  know  am  able 

imp.:  kunde    (could)     knew  was  able 

fut.:  skal  kunne  shall  know  shall  be  able 


90 

pres.  perf. :     har  kunnet  have  known  have  been  able 

past  perf.:       hadde  kunnet  had  known  had  been  able 

fut.  perf.:        skal  ha  kunnet  shall  have  shall  have  been 

known  able 

1st    cond. :       skulde  kunne  should  know  should  be  able 

and  cond.:      skulde  ha  kun-  should  have  should     have 

net                          known  been  able 

Infinitive  Mode. 

pres.  inf. :  at  kunne  to  know  to  be  able 

perf.  inf.:  at  ha  kunnet      to  have  known     to  have  been  able 

fut.  inf.:    at  skulle  kunne 

Note  I. — All  the  modal  auxiliaries  may  be  conjugated  like 
kunne.  But  they  do  not  "make  sense"  in  all  the  tenses. 
However,  they  are  used  with  a  wider  tense  reference  than 
the  corresponding  English  equivalents:  Jeg  maa  gaa,  I  must 
go;  Jcg  maatte  gaa,  I  had  to  go. 

Note  2. — In  the  2nd  conditional,  ha  is  often  omitted: 
skulde  kunnet.  In  a  similar  way  any  modal  auxiliary  may 
be  followed  by  a  perfect  participle:   maatte  reist;  burde  reist. 

78.  Maatte  may  be  rendered  by  mustt  be  obliged 
to,  have  to,  etc.    It  expresses : 

a. — obligation:  Jeg  maa  gaa,  I  must  go  (leave).  Jeg 
maatte  gaa,  I  had  to  go. 

b. — ^permission:  Maa  jeg  faa  et  glas  vand?  May  I 
have  a  glass  of  water? 

c. — ^wish:  Maatte  du  aldrig  glemnie  dit  barndoms- 
hjem.  May  you  (would  that  you  might)  never  forget 
the  hon^e  of  your  childhood. 

79.  iSurJe  is  equivalent  to  oug/i/.    It  expresses: 

a. — duty:  Du  burde  Icsre  dine  lekser  bedre.  You 
ought  to  learn  your  lessons  better. 

b. — ^fittingness :  Saadan  (or  slik)  bpr  det  vcere,  og 
ikke  anderledes.  Thus  it  ought  to  be,  and  not  other- 
wise. 


91 


80.  Turde  expresses  an  idea  of: 

a. — daring:  Jeg  tpr  alt  som  cerlig  er,  I  dare  all  that  is 
honorable.  T0r  du  spprre  hatnf  Do  you  dare  to  ask 
him? 

b. — .permission :  T0r  jeg  sp0rre  Dent  om  Dcres  navnf 
May  I  ask  your  name? 

c. — .possibility:  Det  t0r  vctre  farlig,  It  may  be  dan- 
gerous. 

8 1 .  Expressions  in  common  use. 


1.  Skal  du  hjemf 

2.  Hvad  skal  jeg  derf 

3.  Hvad   skal   jeg    med 
det? 

4.  Hvad  skal  det  veer e til  f 

5.  Saa  skal  det  vcere! 

6.  Det  skal  saa  vcere. 

7.  Det   skulde    vcere    en 
vits. 

8.  Han  skal  til  at  studere. 

9.  Han     skulde     til     at 
skrive. 

10.  Han  skulde  ha  vceret 
her  ved  g-tiden. 

11.  Skulde  du  traife  ham, 
saa  hils  ham  fra  mig. 

12.  Der  skal  penger  til  at 
gaa  paa  skole. 

13.  Komme  hvad  der  vil. 

14.  Man   kan   hvad    man 
vil. 

15.  Hvad  er  det  du  vilf 
t6.     Han  vet  hvad  han  vil. 

17.  Hvad  vil  det  si? 

18.  Det  vil  si  (d.  v.  s.). 

19.  Jeg  kan  ikke  for  det. 


Are  you  going  home  ? 
What  should    I     do    there 

(have  I  there  to  do)  ? 
What  should    I     do     with 

that? 
What  is  the  use  (of  that)  ? 
Thus  it  shall  be ! 
It  is  thus  to  be. 
It  was  intended  as  a  joke. 

He  is  going  to  (begin  to) 

study. 
He  was  about  to  begin  writ- 
ing. 
He  was  to  have  been  here 

at  9  (o'clock). 
If  you  happen  to   (should 

you)    meet    him,     greet 

him  from  me. 
It  takes  money    to    attend 

school. 
(Let)  come  what  will. 
One  can  do  that  which  he 

wills  to  do. 
What  do  you  want? 
He  knows  his  (own)  mind. 
What  does  that  mean? 
That  is  to  say  (i.  e.). 
I  can't  help  it. 


92 

82.     The  following  verbs  are  passive  in  form  but 
active  in  meaning  (deponent  verbs)  : 


at  synes,  to  seem. 

at  trives,   to   thrive. 

at  laenges,  to  yearn,  to  long 

for. 
at  aeldes,   to  grow  old. 


at  mindes,   to   remember, 
at  dages,  to  dawn. 
at  gr0nnes,  to  become  green, 
at  vaares,  coming  of  spring, 
at  lykkes,  to  succeed. 


83.  The  present  is  like  the  infinitive.  TTie  im- 
perfect tense  is  formed  by  replacing  -es  v^ith  -edes.  In 
many  cases  other  endings  are  used:  -tes,  and  -ets. 

Ex.:     lykkedes,   lykkets,   lyktes;   laengedes,   laengtes;   tri- 
vedes,  trivdes;  aeldes,  seldedes. 


CONJUGATION. 
Indicative  Mode. 


pres. : 
imp.  : 

fut.: 

pres.  perf.; 
past  perf.: 
fut.  perf,: 
1st    cond. 
2nd  cond. 


mindes. 
mindtes. 
skal  mindes. 
bar  mindtes. 
hadde  mindtes. 
ska!  ha  mindtes. 
skulde  mindes. 


lykkes. 

lykkedes. 

skal  lykkes. 

er   lykkedes. 

var  lykkedes. 

skal  vaere  lykkedes. 

skulde  lykkes. 


skulde  ha  mindtes.      skulde  vaere  lykkedes. 

Infinitive  Mode. 


pres.  inf.:  at  mindes   [nn]. 
perf.  inf. :  at  ha  mindtes. 
fut.  inf.:    at  skuUe  mindes. 


at  lykkes. 

at  vxre   lykkedes. 

at  skulle  lykkes. 


I.     Lykkes  is  used  in  two  ways: 


a. — Arheidet  lykkes. 

Arbeidet  har  lykkedes. 

0. — Det  er  lykkedes  mig  at 
bit  fcerdig. 


The  work  is  successful  (is 
succeeding). 

The  work  has  been  success- 
ful. 

I  have  succeeded  in  getting 
thru. 


93 

Notice  that  in  a,  it  takes  the  auxiliary  at  ha  like  most 
other  verbs  in  the  active  voice.  In  b,  the  auxiliary  at  vaere 
is  used. 

RECIPROCAL  VERBS. 

84.  Some  verbs  with  passive  form  are  reciprocal 
in  meaning. 

Vi  sees  igjen  =  in  skal  se  hinanden  igjen. 

Vi  trceffes  imorgen  =  Vi  trceffer  hinanden  imorgen. 

REFLEXIVE  VERBS. 

85.  A  few  verbs  require  the  subject  to  recur  as 
object.     TTiey  are  called  reflexive  verbs. 

J  eg  skammer  mig.  I  am  ashamed  of  myself. 

Han  forsnakket  sig.  He  made  a  break  (lit. :  mis- 

spoke). 
Nu  har  du  forsovet  dig.  Now  you  have  overslept. 

86.  Sig  is  used  for  the  third  person  regardless 
of  the  number  or  gender  of  the  subject: 

Ex.:  Han  slog  sig.  He  hurt    (struck)  himself. 

Hun  slog  sig.  She  hurt  herself. 

Barnet  slog  sig.  The    child    hurt    itself. 

Barnene  slog  sig.  The    children    hurt    them- 

selves. 


LESSON  XXI. 

VOCABULARY.   ' 

gjammatik',    ( — ken),  gram-  kas'us,  c.  g.,  case. 

"^^'"-  form,  c.  g.,  case. 

et  substantiv'.  -er,  noun.  gen'itiv.  genitive, 
et  navnord,  — ,  noun. 

1  j^^  J  eieform,  possessive. 

kj0n,  n.  g.,  gender;  sex.  '  " 

faelleskj0n,  common  gender.       nom'inativ,  nominative. 
intetkj0n,  neuter  gender.  naevneform,  nominative. 


94 

en   gjenstand    [nn],   — e,   ob-  e'gentlig,  really. 

ject;  thing.  begge,  both, 

en  e'genskap,  — er,  property.  let,  — ,  — te,  light,  easy, 

en  vokal',  — er,  vowel.  hvor'for,  why. 

en    samtale,    — r,     conversa-  fordi',  because. 

tion,  dialogue.  der'for,  therefor. 

at  naevne,  II,  to  name;  men-  at  vise,  II,  to  show. 

tion.  at  b0ie — b0ide — b0iet,  to  in- 
at  eie — eide — eiet,  to  own.  fleet  (lit.,  to  bend). 

at  saette  —  satte  —  sat,  to  b0ining,  c.  g.,  inflection. 

place;  put.  hvor'av,      of      what;      from 
at  saette  til,  to  add.  what. 

at  foran'dre,  I,  to  change. 

READING. 

For  at  kunne  et  sprog  maa  man  studere  sprogets 
grammatik.  Grammatik  er  det  fag  som  laerer  os  hvor- 
dan  sproget  er  bygget  op  eller  sammensat.  Et  sprog 
bestaar  av  ord,  og  disse  er  inddelt  i  forskjellige  klasser. 
Den  klasse  som  man  fj^rst  tar  op  for  at  studere,  kaldes 
substantiver.  Der  er  ogsaa  et  norsk  ord  for  samme 
klasse,  nemlig  navnord;  de  kaldes  saa  fordi  substanti- 
verne  er  navn,  d.  v.  s.,  de  naevner.  Et  substantiv  (navn- 
ord) er  altsaa  et  ord  som  naevner  noget. 

Et  substantiv  kan  naevne  en  gjenstand,  eller  flere 
gjenstande.  Denne  egenskap,  at  det  samme  ord  kan 
naevne  en  eller  fliere,  kaldes  tal.  Dersom  substantivet 
naevner  bare  en,  siges  det  at  vaere  ental;  naevner  det  flere 
end  en,  siges  det  at  vaere  flertal.  Ental  kaldes  ogsaa  sin- 
gularis,  og  flertal  kaldes  pluralis. 

Substantivet  bar  ogsaa  en  anden  egenskap,  nemlig 
kj0n.  Saadanne  ord  som  hjem,  bus,  brev,  o.  s.  v.,  sier 
vi  er  intetkj0n;  saadanne  som  bok,  mand,  kvinde,  f ami- 
lie,  sier  vi  er  fcolleskjpn.  Der  er  en  liten  ordklasse  som 
viser  os  enten  et  substantiv  er  intetkj^n  eller  faelleskjjzJn. 
Disse  ord  heter  artikkr. 


95     . 

Der  er  forskjellige  slags  artikler  ogsaa.  Der  er  den 
hestemte  artikel  og  den  uhestemte  artikel.  Den  ube- 
stemte  artikel  har  to  former :  en  og  ct.  Et  er  intetkj^ns- 
formen,  og  naar  den  brukes,  viser  det  os  at  substantivet 
er  intetkjj2$n.  En  er  faelleskjj^nsformen,  og  den  viser  os 
at  substantivet  er  faelleskj^n.  Saa  er  der  den  bestemte 
artikel.  Den  er  igjen  av  to  slags:  substantivets  bestemte 
artikel  og  adjektivets  bestemte  artikel.  Den  fj^rste  er 
ikke  no;jet  ord,  men  en  endelse;  faelleskjjz^nsendelsen  er 
-en,  og  intetkj^nsendelsen  -et.  Man  kan  let  se  hvorfor 
artikelen  kaldes  bestemt  og  ubestemt.  Ta  til  eksempel: 
en  bok;  det  kan  vsere  denne  bok,  bin  bok,  eller  hvilken 
som  heist  bok ;  men  sier  vi  boken,  da  kan  det  kun  vaere 
en  bestemt  bok  der  er  tale  om.  Derfor  kaldes  disse  ar- 
tikler den  bestemte  og  den  ubestemte  artikel.  Naar  et 
navnord  har  den  bestemte  artikel,  sier  vi  at  det  staar  be- 
stemt, eller  at  det  staar  i  bestemt  form.  Den  ubestemte 
artikel  brukes  kun  i  ental;  substantivets  bestemte  artikel 
brukes  ogsaa  i  flertal,  og  heter  -ene  i  begge  kjjz^n.  Naar 
et  adjektiv  brukes  med  et  substantiv,  bruker  man  en 
anden  artikel,  nemlig  adjektivets  bestemte  artikel.  Denne 
heter  den  i  fselleskjjzfn,  det  i  intetkj^,  og  de  i  flertal 
begge  kjjzin.  Til  eksempel :  den  hjzfie  bygning,  det  hjzlie 
bus,  og  de  h^ie  bygninger,  de  hjziie  bus. 

Et  substantiv  danner  flertal  som  oftest  ved  endelser. 
Disse  flertalsendelser  er  -e,  -er,  -r.  De  fleste  danner  flertal 
paa  -er,  isaer  saadanne  ord  som  har  mange  stavelser.  In- 
tetkjjz^nsord  paa  kun  en  stavelse  har  som  oftest  ingen  fler- 
talsform,  men  samme  form  brukes  baade  i  ental  og  fler- 
tal. Nogen  ord  danner  flertal  ved  at  forandre  ordets  vo- 
kal,  og  nogen  baade  forandrer  vokal  og  tar  endelse. 

Dette,  at  forandre  ord  saaledes  for  at  vise  tal,  kjj^n, 
o.  s.  v.,  kaldes  b0ining.  At  ssette  til  endelser,  o.  s.  v.,  er 
at  b0ie.  Et  substantiv,  har  vi  laert,  kan  b^ies  i  tal.  Det 
kan  ogsaa  bj^ies  i  kasus.    Naar  et  substantiv  brukes  som 


.     9^ 

subjekt  eller  som  ohjekt,  siges  det  at  staa  i  nominativ 
(kasus),  eller  i  nccvneformen.  Men  det  kan  ogsaa  brukes 
adjektivisk,  saasom  "guttens  bok",  hvor  det  viser  at  bo- 
ken  tilh^rer  gutten.  I  denne  form  siges  det  at  staa  i  geni- 
tiv  (kasus),  eller  i  eieform.  Eieformen  dannes  ved  at 
s?ette  til  endelsen  -s.  Som  vi  ser  av  eksemplet.  kan  geni- 
tivsendelsen  ogsaa  saettes  til  substantivets  bestemte  artikel 
naar  denne  brukes. 

CONVERSATION. 

1.  Hvad  bestaar  et  sprog  av? 

2.  Hvilket   fag  laerer  os  hvordan   et   sprog  er   sat 
sammen? 

3.  Hvad  er  grammatik  ? 

4.  Hvad  er  et  navnord? 

5.  Hvad  er  en  artikel? 

6.  Hvordan  b^ies  artiklerne? 

7.  Hvilke  egenskaper  bar  et  substantiv? 

8.  Hvordan  bj^ies  et  substantiv  i  tal?  , 

9.  Hvordan  bj^ies  det  i  kasus? 


LESSON  XXII. 

VOCABULARY. 

en  handling    [nn],  — er,  act;      ut's*0telse,    c.    g.,    omission, 
action.  eliding. 

en  re 'gel,  regMer,  rule.  egennavn,    proper    noun; 

en   konsonant',  — er,    conso- 
nant. 


name. 

at  beskri've,   to  cescribe. 

at  laegge  —  la  —  lagt,  to  lay, 
en  vokal',  -er,  vowel.  ^^    ^^^^^    ^^^k^   ^jl^   ^^    p^y 

en    undta'gelse,    — r,    excep-  attention  to. 


tion. 


at  fordob'le,  I,  to  double. 


et  merke,  — r,  sign.  at  ut'st0te  —  utst0tte  —  ut- 

fordob'ling,  c.  g.,  doubling.  st0tt,  to   drop. 


97 


at  beto'ne,  II,  to  emphasize. 

at  kjende  [nn],  II,  to  know; 
rcpognize;  be  acquainted 
with. 

u — ,  negative  prefix. 

b0ielig,  — ,  — e,  (bendable), 
capable  of  being  inflected. 

laerd,  — ,  — -e,  learned;  edu- 
cated. 

let,  — ,  — te,  light;  easy. 

sort,  — ,  — e,  black. 

lens,  — ,  — ,  devoid  of. 

tilfreds',  — ,  —c,  satisfied. 

norsk,  — ,  — e,  Norse. 

indbildsk,  — ,  — e,  conceited. 

falsk,  — ^t,  —e,  false. 

faelles,  — ,  — ,  common  (to 
two  or  more). 

avsides,  — ,  — ,  remote;  out- 
of-the-way. 

mid 'dels,  — ,  — ,  mediocre; 
middling. 


stakkars,  — ,  — ,  poor;  piti- 
able. 

fri,  r,  free. 

st0,  r,  steady. 

blaa,  — t,  — ,  blue. 

ae'del,  — t,  —  aed^le,  noble. 

lydelig,  — ,  — -e,  sounded;  not 
silent. 

stum,  — ^t;  — ^me,  silent. 

regelmaes'sig,  — ,  — e,  regu- 
lar. 

saerlig,  specially. 

slut,  c.  g.,   end. 

til  slut,  to  end  with;  in  clos- 
ing. 

undta'gen,  except. 

for 'an,  before;  ahead  of. 

med  hensyn  til,  with  refer- 
ence to;  as  regards. 

at  vaere  tilfaelde(t)  med...., 
to   be   the   case   with. 


READING. 

Et  substantiv  kan  naevne  en  person,  en  gjenstand,  en 
egenskap,  en  handling,  o.  s.  v.  Men  en  person  kan  vaere 
stor  eller  liten,  en  gjenstand  kan  vaere  ny  eller  gammel, 
en  handling  kan  vaere  god  eller  ond.  Disse  ord,  stor, 
liten,  ny,  god,  brukes  sammen  med  substantivet  for  at 
beskrive  det  som  substantivet  naevner.  De  kunde  derfor 
kaldes  beskrivelsesord  (descriptive  words),  men  i  gram- 
matikken  kaldes  de  almindelig  adjektiver.  Uttrykket 
beskrive  betyr  egentlig  at  si  hvordan  en  ting  er,  eller 
hvordan  den  ser  ut.  Et  adjektiv  er  altsaa  et  ord  som  be- 
skriver  det  som  substantivet  naevner. 

Ogsaa  adjektiverne  bar  sin  brining.  Et  adjektiv  kan 
vaere  ental  eller  flertal ;  i  ental  kan  det  vsere  faelleskjjz^n 
eller  intetkjj2(n.     Den  form  adjektivet  bar  naar  det  bare 


98 

naevnes  (altsaa  uten  nogen  bj^iningsendelse),  kaldes 
ental  fcelleskjpn.  Eks. :  stor,  gammel,  o.  s.  v.  Intetkjj^ns- 
formen  dannes  ved  at  saette  til  endelsen  -t.  Eks.:  stort, 
gammelt,  nyt,  o.  s.  v.  Flertalsformen  dannes  ved  at  saette 
til  endelsen  -e :  store,  gamle,  nye. 

Naar  et  adjektiv  danner  intetkjjzJn  ved  endelsen  -t,  og 
flertal  ved  endelsen  -e,  sier  vi  at  det  bjz(ies  regelma;ssig. 
Men  der  er  adjektiver  som  ikke  tar  -t  (altsaa  ub^ielige  i 
kjjzJn)  ;  der  er  adjektiver  som  ikke  tar  endelsen  -e  (ubj^ie- 
lige  i  tal)  :  og  der  er  adjektiver  som  tar  hverken  -t  eller 
-e  (ubjzJielige  baade  i  kj0n  og  tal). 

Nu  skal  vi  fjzfrst  se  paa  dem  som  er  ub^ielige  i  kj0n. 
Men  f^rst  maa  vi  nsevne  en  regel  med  hensyn  til  lang  og 
kort  vokal.  En  vokal  er  almindelig  kort  foran  to  konso- 
nanter ;  men  foran  en  konsonant  kan  den  vaere  enten 
lang  eller  kort.  Nu,  dersom  vi  tar  adjektivet  hvit  (lang 
vokal),  saa  kan  vi  saette  til  endelsen  -f,  da  blir  intet- 
kjjzJnsformen  hvitt,  som  uttales  med  kort  vokal.  Vi  sier 
altsaa  en  hvit  side,  men  ei  hvitt  hlad. 

Men  dersom  adjektivet  ender  paa  -t  med  kort  vokal 
(let),  da  kan  ikke  ordet  forandres  ved  at  saette  til  intet- 
kjj^nsendelsen,  ^ordi  det  ender  paa  -t,  og  vokalen  er  alle- 
rede  kort.  Altsaa  sier  vi  en  let  bok  og  et  let  sprog.  Ad- 
jektiver som  ender  paa  -t  med  kort  vokal,  er  altsaa  ubjzfie- 
lige  i  kjj^n.  Det  samme  er  tilfaelde  (is  the  case)  med  ad- 
jektiver som  ender  paa  -t  med  konsonant  foran,  for  ogsaa 
da  er  vokalen  kort :  en  sort  side,  eller  et  sort  papir.  Ord 
som  ender  paa  lydelig  d  (d.  v.  s.  dersom  d  ikke  er  stum) 
tar  heller  ikke  endelsen  -t,  da  d  foran  t  ikke  kan  utta- 
les :  en  Icerd  mand,  et  Iwrd  uttryk.  Ord  som  ender  paa  -s 
med  konsonant  foran,  kan  ikke  b^ies  i  kjjzJn :  gjcengs,  — , 
-e.  Adjektiver  som  dannes  av  egennavn,  saasom  engelsk, 
norsk,  tysk,  o.  s.  v.,  tar  heller  ikke  -t  (tysk,  — ,  -e),  og 
ikke  andre  adjektiver  paa  -sk  (indbildsk,  — ,  -e)  undtagen 
saadanne  som  har  bare  en  stavelse  {falsk,  — t,  -e). 


99 

Saa  er  der  en  stor  klasse  adjektiver  som  ender  paa 
-^g,  og  -lig;  disse  er  ogsaa  ubjzfielige  i  kjj^n :  lydelig,  — .,  -e. 

Adjektiver  kan  ogsaa  vaere  ubj^ielige  i  tal.  Fjzlrst  bar 
vi  de  adjektiver  som  ender  paa  vokal :  blaa,  — t,  — .  Disse 
tar  ikke  endelsen  -e,  undtagen  ny,  fri  og  st0,  som  b0ies 
regelmaessig.  Dernaest  er  der  adjektiverne  som  ender 
paa  -es:  falles,  — ,  — .  Tilslut  er  der  en  klasse  som  en- 
der paa  -s  med  konsonant  foran  i  ubetonet  stavelse: 
middels,  — ,  — . 

Ub^ielige  i  kj^n  er  altsaa — 

a. — adjektiver  paa  t  med  kort  vokal :  let,  — ,  -te. 

b. — adjektiver  paa  t  med  konsonant  foran :  kori,  — ,  -e. 

c. — adjektiver  paa  lydelig  d:  Icerd,  — ,  -e. 

d. — adjektiver  paa  s  (ikke  alle)  :  gjcengs,  — ,  — e. 

e. — adjektiver  paa  sk  (ikke  alle)  :  indbildsk,  — ,  -e. 

f. — adjectiver  paa  -ig  og  -lig :  lydelig,  — ,  -e. 

Ubjz^ielige  i  tal  er  — 

a. — adjektiver  paa  vokal  (ikke  alle)  :  blaa,  — t,  — . 

b. — adjektiver  paa  es  i  ubetonet  stavelse :  fcolles,  — ,  — . 

I  adjektivets  bj^ining  er  der  to  ting  som  saerlig  maa 
laegges  merke  til.  Det  ene  er  konsonantfordobling,  det 
andet  er  utst^telse  av  vokal.  Naar  en  konsonant  kom- 
mer  til  at  staa  mellem  to  vokaler,  og  den  fjzirste  er  kort 
og  betonet,  da  maa  konsonanten  fordobles:  let  -\-  -e  =■ 
lette.  Naar  ord  som  ender  paa  -el,  -en,  -er,  tar  endelsen 
-e,  da  maa  den  fj^rste  -c  stj^tes  ut:  codel  -\-  e  =  cedle; 
egen  -\-  e  =  egne;  vakker  -\-  e  =  vakre. 

Merk  f  jzflgende :  egen  +  t  =  eget ;  megen  +  t  =  me- 
get ;  liten  +  t  =  litet.     Flertal  av  liten  er  smaa. 

I  denne  lekse  bar  vi  kun  talt  om  den  sterke  bpining. 
Der  er  ogsaa  en  svak  brining,  som  brukes  naar  sub- 
stantivet  brukes  bestemt.  Naar  adjektivet  b^ies  svakt, 
tar  det  altid  samme  fprm  som  flertal  i  den  sterke  b^inin^. 


100 


CONVERSATION. 


1.  Hvilken  ordklasse  studerer  vi  idag? 

2.  Hvad  er  det  adjektiverne  brukes  til? 

3.  Hvad  er  et  adjektiv? 

4.  Hvilket  norsk  uttryk  kunde  man  bruke  istedetfor 
adjektivf 

5.  Hvorfor  b^ies  adjektiverne? 

6.  Hvad  er  merket  paa  intetkjj^n? 

7.  Hvad  er  merket  paa  flertal? 

8.  Hvad  forstaaes  med  at  et  adjektiv  bp(ies  regel- 
maessig  ?    uregelmaessig  ? 

9.  Naevn  nogen  adjektiver  som  er  ubj^ielige  i  kj^n. 
10.     Naevn  de  klasser  av  adjektiver  som  er  ub^ielige 

i  tal.     Med  andre  ord,  gi  kjendemerker  paa  de  adjek- 
tiver som  ikke  kan  ta  flertalsendelsen. 


LESSON  XXIII. 

VOCABULARY. 

komparation'   [ — shon],  c.  g.,  at     h0re     (with     preposition 

comparison^  med  or  til),  to  belong. 

gradb0ining,   c.    g.,    compari-  at  mangle,  I,  to  lack. 

son.  po'sitiv,  r,  positive, 

en  grad,  — er,  degree.  super 'lativ,  r,  superlative, 

en  fell,  — ,  mistake,  error.  kompa'rativ,   r,   comparative, 

et  mcrke,  — r,  a  sign.  viss,  r,  certain, 

at  kompare're,   II,   to   com-  n0dven'dig,    — ,    — e,    neces- 

pare.  sary. 

at       bestem'me,      — stemte,  selv  [sel],  self. 

— stemt,  to  modify;  (to  de-  selvf 01 ' gelig,  of  course. 

cide).  op'ad,  upward. 

at  vise,  II,  to  show.  nedad  [ne'ad],  downward. 

at   merke,    I,    to    notice;    to  en  retning,  — <r,  direction. 

mark.  0st,  east. 

at  svare  til,  II,  to  answer  to;  vest,  west. 

correspond  to.  nord,  [nor],  north. 


lOI 


syd,  south. 

0verst,  — ,  — e,  uppermost. 

0stre,  — ,  — ,  eastern. 

inde  [nn],  in(side). 

vestre,  — ,  — ,  western. 

indre,  — ,  — ,  inner. 

nordre  — ,  — ,  northern. 

inderst    [nn],  — ,  —e,   inner- 

s0ndre, — ,  — ,  southern. 

most. 

0stlig,  — ,  — e,  easterly. 

oppc,  up. 

vestlig,  — ,  — e,  westerly. 

ypperst,  — ,  — e,  uppermost; 

nordlig,  — ,  — e,  northerly. 

most  excellent. 

sydlig,  — ,  — e,  southerly. 

siden,  later;  after  a  while. 

et    adver'bium,    — ^bier,    ad- 

sidst, — ,  — e,  last. 

verb. 

mellem,  between. 

nede,  down. 

mellemst,     — ,     — e,     (most) 

nedre,  — ,  — ,  more  netherly. 

central. 

nederst,  — ,  — e,  most  neth- 

ene, alone. 

erly. 

eneste,  (the)  only  (one). 

ute,  out. 

h0ire,  — ,  — ,  right. 

ytre,  — ,  — ,  outer. 

venstre,  — ,  — ,  left. 

ytterst,  — ,  — ,  outermost. 

til'svarende,   corresponding. 

over  [6'ver],  over. 

end'nu  [nn],  still;  yet. 

0vre,  — ,  — ,  upper. 

bruk,  c.  g.,  the  use. 

READING. 

Ved  siden  av  den  almindelige  bp'ining  har  adjektivet 
en  anden  slags  brining  som  kaldes  komparation.  Paa 
norsk  heter  det  ogsaa  gradbpining.  Vi  har  laert  at  et  ad- 
jektiv  bestemmer  et  substantiv  ved  at  vise  at  den  gj en- 
stand  som  substantivet  naevner,  har  en  viss  egenskap:  til 
eksempel,  at  den  er  stor  eller  liten.  Nu  kan  denne 
gjenstand  vaere  st^rre  eller  mindre  end  en  anden  gj  en- 
stand.  For  at  vise  eller  uttrykke  dette,  maa  adjektivet 
kunne  forandres  (be  able  to  be  changed;  admit  of 
change),  Denne  forandring  av  adjektivets  form  er  det 
vi  kalder  komparation. 

Vi  kan  komparere  opad  og  nedad;  til  eksempel:  stor 
—  st0rre  —  stprst,  liten  —  mindre  —  mindst;  god  — 
hedre  —  hedst,  ond  —  vcerre  —  vcerst.  Den  form  vi  be- 
gynder  med,  kaldes  positiv,  den  nseste  kaldes  komparativ, 
og  den  sidste  kaldes  superlativ. 


I02 

I  regelm^essig  komparation  ender  komparativ  paa 
ere  {-re)  og  superlativ  paa  -est  (st).  Men  man 
kan  ogsaa  komparere  ved  at  saette  foran  positiv  adver- 
bierne  mere  og  niest,  mindre  og  inindst.  Det  mest  almin- 
delige  er  at  bruke  endelserne;  men  det  er  ofte  n^dven- 
dig  at  bruke  disse  adverbier.  I  visse  tilfaelder  kan  man 
bruke  enten  det  ene  eller  det  andet  efter  behag.  Det 
kommer  egentlig  an  paa  vellyden,  paa  klangen.  Nyest 
klinger  bedre  end  mere  ny;  men  derimot  klinger  mere 
intens  bedre  end  intensere.  Regelen  er:  bruk  den  form 
som  er  lettest  og  som  klinger  bedst. 

Der  er  ogsaa  nogen  andre  regler  med  hensyn  til  bru- 
ken  av  superlativ  og  komparativ.  Bruk  komparativ 
naar  der  tales  om  to,  superlativ  naar  der  tales  om  flere 
end  to.  Men  i  mange  tilfaelder,  og  heist  i  aeldre  uttryk, 
kan  man  ogsaa  bruke  superlativ  istedenfor  komparativ. 
I  bruken  av  superlativ  er  der  en  meget  almindelig  feil. 
Man  bruker  ofte  saadanne  uttryk  som :  Goliat  var  st0rre 
end  nogen  mand.  Goliat  var  jo  ogsaa  en  mand,  og 
kunde  selvfjzJlgelig  ikke  vsere  st^rre  end  sig  selv. 

Med  hensyn  til  den  uregelmaessige  komparation  kan 
der  henvises  til  §  38.  Men  der  er  nogen  andre  undtagelser 
som  b^r  naevnes.  F^rst  er  der  nogen  adjektiver  som  kun 
har  komparativ;  baade  positiv  og  superlativ  mangier. 
Disse  er  adjektiver  som  svarer  til  de  fire  retninger:  s0n- 
dre  svarer  til  syd,  nordre  til  nord,  pstre  til  0st,  og  vestre 
til  vest.  Der  er  ogsaa  andre  adjektiver  som  svarer  til 
retningerne :  sydlig,  nordlig,  0stlig,  og  vestlig ;  disse 
kan  gradbjzJies  baade  med  endelser  og  med  adverbier. 

Dernaest  er  der  nogen  adjektiver  som  har  baade  kom- 
parativ og  superlativ;  men  istedenfor  den  positive  grad 
av  adjektivet  har  de  et  adverbium.  Blandt  disse  er  ad- 
verbiet  nede,  hvorav  vi  faar  adjektiverne  nedre  og 
nederst;  av  ute  faar  vi  ytre  og  ytterst;  av  over  faar  vi 
0vre  og  pverst,  og  av  inde  faar  vi  indre  og  inderst. 


I03 

Saa  ?r  der  nogen  adverbier  hvorav  vi  faar  superlativ, 
men  ikke  komparativ :  op  —  ypperst ;  siden  —  sidst;  mel- 
lem  —  mellemst;  ene  —  eneste. 

Der  er  endnu  to  adjektiver  som  h^v  naevnes:  hpire  og 
venstre.  Som  vi  ser,  bar  de  samme  form  som  kompara- 
tiv, men  der  er  ikke  nogen  komparation  i  deres  betydning. 
De  brukes  som  almindelige  adjektiver.  Vi  taler  saale- 
des  om  den  hjz^ire  side  og  om  den  venstre  haand,  o.  s.  v. 
Man  h^T  merke  sig  at  i  norsk  taler  vi  om  at  gaa  til  hj^ire 
(venstre),  mens  vi  i  engelsk  bruker  den  bestemte  ar- 
tikel  sammen  med  de  tilsvarende  ord:  to  the  right  (left). 

Endnu  er  der  en  ting  som  maa  merkes.  Den  kom- 
parative  grad  ender  altid  paa  -e;  den  er  ubjzJielig  baade  i 
tal  og  i  kjj^n.  Superlativ  er  ogsaa  ub^ielig  i  kj^n  og 
tal;  men  den  tar  -e  naar  den  brukes  i  bestemt  form.  I 
komparativ  hjz^rer  e  med  til  komparativendelsen ;  i  super- 
lativ er  dette  e  flertalsmerke,  men  brukes  her  som  merke 
paa  den  svake  bjz(ining  (§14,  2). 

CONVERSATION. 

1.  Hvad  bar  vi  laest  om  i  denne  lekse? 

2.  Hvad  laeste  vi  om  i  den  forrige  (previous) 
lekse  ? 

3.  Hvilke  av  disse  to  lekser  er  laengst? 

4.  Er  denne  lekse  lettere  end  leksen  for  igaar,  eller 
er  den  mere  vanskelig? 

5.  Hvad  forstaaes  med  komparation? 

6.  Paa  hvilke  maater  (ways)  kan  man  komparere? 

7.  Naevn  nogen  adjektiver  som  bar  bare  komparativ 
og  superlativ. 

8.  Hvad  er  det  som  i  disse  tilfaelder  svarer  til  po- 
sitiv  ? 

9.  Naevn  nogen  adjektiver  som  bar  bare  superlativ. 
10.  Naar  brukes  komparativ,  og  naar  brukes  super- 
lativ? 


104 


LESSON  XXIV. 

VOCABULARY. 


en    strae'ben,    c.    g.,    verbal 

noun    from    at    straeve,    to 

strive;  striving. 
en    forskjel,   — le,    difference. 
en     preposition'      [ — shon], 

— er,  preposition, 
saerskilt,  — ,  — e,  special, 
lik,  r,  like, 
intim',  r,  intimate. 
h0flig,  — ,  — e,  polite, 
re'fleksiv,  r,  reflexive, 
re'lativ,  r,  relative. 
fjem,  r,  distant. 
sp0rgende,   interrogative 

(pres.    part,    of   at   sp0rre, 

to  ask), 
u'bestemt,  — ,  ^-e,  indefinite. 
at  beh0've  —  beh0vde  —  be- 

h0vet,  to  need. 


en  vanskelighet,  ^-er,  diffi- 
culty. 

en  plads  [plas], — e(r),  place. 

natur'lig,  — ,  — e,  natural. 

at  hen 'vise,  II,  to  refer. 

at  ligge — ^laa — ligget,  to  lie 
(in  the  sense  of  reclining). 

at  slaa — slog  [slo]  —  slaat, 
[slaatt],  strike. 

at  peke,  II,  to  point. 

a*-  tjene,  II,  to  serve. 

tonl0s,  r,  unstressed;  unac- 
cented. 

mens,  while. 

der'i,  therein;  in  this. 

ellers,  otherwise. 

forholdsvis  [f  orhollsvis], 
comparatively. 

tilba^ke,  back. 


READING. 

Naar  vi  studerer  grammatik,  finder  vi  at  der  er  en 
straeben  efter  lette  og  naturlige  uttryk.  Der  er  en  ord- 
klasse  som  saerskilt  tjener  til  at  gj^re  sproget  let  og 
naturlig.  Denne  klasse  er  pronomenerne.  For  at  vise 
hvor  nj^dvendige  pronomenerne  er,  kan  vi  ta  et  ek'sempel 
som  dette :  "Ole  sa  til  Oles  bror  at  Oles  bror  skulde  ta 
Oles  brors  bok  med  Oles  bror".  Denne  saetning  klinger 
ikke  godt,  det  merker  vi  straks.  Men  naar  vi  sier:  "Ole 
sa  til  sin  bror  at  ban  skulde  ta  boken  sin  med  sig",  da 
merker  vi  en  stor  forskjel.  Forskjellen  ligger  i  bruken 
av  pronomencr. 

Der  er  forskjelHge  klasser  av  pronomener.  En 
klasse  kaldes  personlige  pronomener.  De  kaldes  saa 
fordi  de  brukes  istedenfor  personers  navn.    Et  personlig 


pronomen  kan  vise  enten  det  er  den  som  taler  (iste  per- 
son), den  som  der  tales  til  (2den  person),  eller  den  som 
der  tales  om  (3dje  person).  Pronomenet  kan  ogsaa  vise 
enten  det  brukes  istedenfor  en  eller  flere;  altsaa  har  det 
tal.  Tredje  person  har  en  form  naar  der  tales  om  en 
mand,  en  anden  form  naar  der  tales  om  en  kvinde,  og 
cndnu  en  anden  form  naar  der  tales  om  en  ting.  Denne 
egenskap  ved  pronomenet  kaldes  kj0n.  Tredje  person 
ental  har  en  form  naar  det  brukes  som  subjekt,  en  anden 
form  naar  det  brukes  som  objekt,  og  en  tredje  form  naar 
det  brukes  adjektivisk.  Denne  egenskap  kaldes  kasus. 
Altsaa,  det  personlige  pronomen  er  bj^ielig  i  person,  tal, 
kj0n,  og  kasus. 

Der  er  et  pronomen  som  er  vanskelig  at  laere,  isier 
for  saadanne  som  taler  engelsk.  Det  er  pronomenet  for 
2den  person.  Der  brukes  nemlig  to  forskjellige  former, 
hvor  der  i  engelsk  brukes  kun  en.  I  fransk,  tysk  og  an- 
dre  europaeiske  sprog  brukes  ogsaa  to  former  som  i 
norsk.  Disse  to  former  er  intimformen  {du-iormen) 
og  hpflighetsformen  {De-iormtn).  Vanskeligheten  lig- 
ger  i  at  bestemme  naar  vi  skal  bruke  den  ene,  og  naar  vi 
skal  bruke  den  anden.  Det  kommer  meget  an  paa  skik  og 
bruk.  Regelen  ligger  naermest  i  ordene :  hpflig  og  intim. 
Man  bruker  almindelig  at  si  du  til  barn,  slegtninger  og 
venner.  Ellers  bruker  man  heist  h^flighetsformen.  I  en- 
gelsk brukes  kun  flertalsformen,  som  ogsaa  kan  kaldes 
hji^flighetsform. 

Ved  siden  av  denne  vanskelighet  er  der  ogsaa  en 
anden,  nemlig  med  hensyn  til  bruken  av  det  refleksive 
pronomen  sig  og  den  tilsvarende  eieform  sin.  Disse  gaar 
tilbake  paa  det  naenneste  subjekt.  Sin  bjz^ies  sterkt  som  et 
adjektiv:  sin  —  sit  —  sine.  Det  samme  er  tilfaeldet  med 
eieformen  til  f^rste  person:  min  —  mit  —  mine,  vor 
—  vort  —  vore,  og  med  eieformen  til  anden  person  (du- 
fonnen)  :  din  —  dit  —  dine. 


io6 

Saa  har  vi  en  anden  klasse,  de  paapekende  pronome- 
ner;  de  kaldes  saa  fordi  de  peker  paa  dette  og  hint. 
Disse  b^ies  ogsaa  efter  adjektivets  sterke  brining.  De 
paapekende  pronomener  er:  den  —  det  —  de,  denne  — 
dette  —  disse,  og  hin  —  hint  —  hine.  Denne  brukes  om 
det  som  er  naer,  den  om  det  som  er  fjernt,  og  hin  om 
det  som  er  fjernt  —  heist  om  det  som  er  fjernt  i  tid. 
Man  b0r  merke  sig  at  det  paapekende  pronomen  den 
(det,  de)  har  samme  form  som  adjektivets  bestemte  ar- 
tikel;  men  pronomenet  er  betonet,  mens  artiklen  er  ton- 
ics. 

De  relative  pronomener  er  forholdsvis  lette.  Disse 
er  som,  der  og  hvem.  Eieformen  hvis  brukes  for  alle. 
Som  er  det  mest  almindelige.  Det  kan  ikke  ha  preposi- 
tion foran  sig;  dersom  en  preposition  brukes,  maa  den 
komme  sidst  i  saetningen.  Der  brukes  ofte  i  skrift,  men 
sjelden  i  tale.     Hvem  brukes  kun  om  personer. 

De  spprgende  pronomener  og  de  relative  er  naesten 
like.  Disse  er:  hvem,  hvad,  hvilken,  og  hvad  for  en. 
Hvem  brukes  naar  man  venter  navnet  paa  en  person  til 
svar,  ellers  brukes  hvad.  Hvilken  h^xts,  som  et  adjektiv: 
hvilken  —  hvilket  —  hvilke.  Hvem,  hvad,  og  hvilken 
har  samme  eieform,  hvis.  Hvad  for  en  heter  i  intetkjj^n 
hvad  for  ett,  og  i  flertal  hvad  for  nogen. 

Note. — Norse  grammarians  speak  of  the  formal  or  polite 
pronoun  of  address  as  h0flighetsform,  but  as  yet  there  is  no 
accepted  term  in  the  form  of  a  noun  for  the  informal  or 
intimate  pronoun.  As  there  are  practical  reasons  for  having 
parallel  terms,  the  author  has  arbitrarily  chosen  intimform 
as  a  parallel  term  to  h0flighetsform.  However,  both  of 
these  designations  are  open  to  criticism.  The  two  sets  of 
pronouns  might  better  be  referred  to  as  the  du-form  and 
the   De>form  respectively. 


107 


CONVERSATION. 

1.  Hvad  er  et  pronomen? 

2.  Hvad  kan  pronomener  tjene  til? 

3.  Hvad  menes  med  iste  person? 

4.  Hvad  menes  med  2den  person? 

5.  Hvad  menes  med  3dje  person? 

6.  Hvilke  kasus  har  et  pronomen? 

7.  Hvilke  er  de  paapekende  pronomener? 

8.  Hvordan  bjzJies  disse  pronomener? 

9.  Hvilke  er  de  sp^rgende  pronomener? 
10.  Hvilke  er  de  relative  pronomener  ? 


LESSON  XXV. 

VOCABULARY. 


tilba^keblik,  n.  g.,  review. 
(blik,  look). 

et  led,  — ,  part  (of  a  sen- 
tence). 

et  praedikat',  — er,  predicate. 

et  subjekt',  — er,  subject. 

en  forestilling,  — er,  concept; 
idea. 

en  tid,  — er,  tense  (lit. 
time). 

prae'sens,    present    tense. 

nu'tid,  present  tense. 

imperfek'tum,  past  tense 
(imperfect). 

for 'tid,  past  tense. 

perfek'tum,  pres.  perfect. 

f^r'nutid,  pres.  perfect. 

plus'kvamperfektum,  past 
perfect. 

f0r'fortid,  past  perfect. 

futur'um,  future. 

£remtid,  future. 


futurum  eksak'tum,  future 
perfect. 

f0r'fremtid,  future  perfect. 

hovedtid,  primary  tense. 

bi'tid,  secondary  tense. 

en  bi'saetning,  clause. 

at  hen'f^re,  II,  to  lead  to- 
ward; refer. 

at  ind'dele,  II,  to  classify. 

at  binde  [nn]  —  bandt  — 
bundet,  to  bind;  connect. 

at  finde  [nn]  —  fandt  —  fun- 
det,  to  find. 

at  finde  sted,   to  take  place. 

ge'nus,  voice. 

form,  voice. 

mo'dus,  mode   (mood). 

maate,  mode. 

kon '  junktiv,  subjunctive. 

indi'kativ,  indicative. 

imper'ativ,  imperative. 


io8 

et  particip'   (or  participium),      praedikatsord,  predicate  com- 

— pier,  participle.  plement. 

hvorom,  about  which. 

READING. 

Denne  lekse  er  et  tilbakeblik  paa  de  lekser  som 
handlet  om  verbet.  Men  der  er  ogsaa  noget  nyt  som 
tas  med.  I  saetningslaeren  finder  vi  at  en  saetning  be- 
staar  av  to  led:  subjekt  og  praedikat.  Subjektet  er  det 
led  i  ssetningen  som  nsevner  det  hvorom  noget  siges.  Prae- 
dikatet  uttrykker  hvad  der  siges  om  det  som  subjektet 
naevner.  Man  kan  ogsaa  si  at  subjektet  er  uttryk 
for  en  forestilling,  og  praedikatet  er  uttryk  for  en  anden 
f orestilling ;  ved  hjaelp  av  verbet  henfj^res  den  sidste 
forestilling  til  den  i^rste. 

Verberne  inddeles  i  forskjellige  klasser,  eller  rettere, 
i  forskjellige  slags  klasser.  F^rst  inddeles  verberne  ef- 
tersom  de  kan  henf^re  en  forestilling  til  en  anden  med 
eller  uten  hjaelpeord.  De  som  kan  danne  praedikat  alene, 
kaldes  selvstcendige  verber  (d.  v.  s.,  verber  som  kan 
staa  selv).  De  verber  som  maa  ha  andre  ord  for  at  danne 
et  praedikat,  kaldes  uselvstcondige.  Disse  uselvstaendige 
verber  er  igjen  inddelt  i  to  klasser :  transitive  og  kopula- 
tive  verber.  Transitiv  kommer  av  det  latinske  uttryk 
transire,  at  gaa  over;  handlingen  som  uttrykkes  i  verbet 
gaar  over  paa  objektet  naar  verbet  staar  i  aktiv  genus 
(handle form),  og  paa  subjektet  naar  verbet  staar  i  passiv 
genus  (lideform).  Kopulativ  kommer  av  copulare,  som 
betyr  at  hinde  sammen.  Kopulative  verber  binder  praedi- 
katsordet  til  saetningens  subjekt.  Blandt  kopulative 
verber  kan  naevnes :  at  vcsre,  at  hli,  at  kaldes,  at  synes,  at 
hete.  Som  praedikatsord  kan  brukes  et  adjektiv,  et  par- 
ticip, et  substantiv,  eller  en  substantivisk  bisaetning. 
Naar  et  adjektiv  eller  et  particip  brukes  som  praedikats- 


109 

ord,  b^ies  det  for  at  stemme  overens  med  subjektet  i  kj^n 
og  tal, 

Verbet  bar  ogsaa  sine  b^iningsformer.  Ved  sin  form 
kan  et  verbum  vise  enten  handlingen  bar  fundet  sted  nu 
(i  nutid),  eller  om  den  fandt  sted  fpr  (i  fortid),  eller  om 
den  skal  finde  sted  stden  (i  fremtid).  Denne  egenskap  ved 
verbet  kaldes  tid.  Og  disse  saerskilte  former :  finder,  fandt, 
og  skal  finde,  kalder  vi  verbets  tider.  Finder  er  nutid 
eller  prcesens;  fandt  er  fortid  eller  imperfektum;  skal 
finde  er  fremtid  eller  futurum.  Disse  kaldes  verbets 
hovedtider.  Foruten  disse  bar  verbet  ogsaa  bitider.  Nu- 
tid viser  kun  at  handlingen  finder  sted  mi;  men  verbet 
kan  ogsaa  vise  at  handlingen  har  fundet  sted  og  er  nu  av- 
sluttet,  Denne  tid  kaldes  fprnutid  eller  perfektum. 
Saaledes  kan  verbet  ogsaa  vise  at  handlingen  hadde 
fundet  sted  {fprfortid  eller  phiskvamperfektum),  og  at 
den  skal  ha  fundet  sted  (f0r fremtid  eller  futurum  eksak- 
tum).  Som  vi  ser,  dannes  disse  bitider  ved  hjaelp  av 
verbet  at  ha ;  i  nogen  tilfaelder  brukes  verbet  at  vcere.  At 
ha  og  at  vcere  kaldes  hjaelpeverber. 

Uten  hjaelpeverber  kan  verbet  kun  vise  nutid  og  fortid: 
elsker — elsket ;  laeser — Iseste  ;  tror — trodde ;  skriver — 
skrev.  Det  sidste  verbum  danner  imperfektum  ved  at 
forandre  vokalen  i  til  e  {avlyd,  vowel  gradation)  ;  saa- 
danne  verber  kaldes  sterke  verber.  De  som  danner  im- 
perfektum ved  hjaelp  av  endelser,  kaldes  svake  verber. 
Av  svake  verber  er  der  tr  klasser:  den  f0rste  klasse  tar 
endelsen  -et,  den  anden  endelsen  -te,  og  den  tredje,  -dde. 


no 
LESSON  XXVI. 

VOCABULARY. 

et  ansigt,  — er,  face.  at  taenke,  II,  to  think. 

en  pande  [nn],  — r,  forehead.  at  sitte  —  sat  —  sittet,   to  sit. 

en  arm  — e(r),  arm.  at  fortael'le, — talte, — talt,  to 

en  pult,  — er,  desk.  tell;  to  narrate. 

et  kate'ter,  — re,  an  instruct-  at  slaa — slog — slaat    [slaatt], 

or's  desk.  to  strike. 

en  bxnk,  — e(r),  bench.  lyslet,   — ,    — ^te,    light    com- 

vers,  verse;  poetry.  plexioned. 

at  glemme  —  glemte  —  glemt,  rigtig,  — ,  — e,  right.     Often 

to  forget.  used  as  an  intensive,  equiv- 

at  straeve, — de, — et,  to  strive;  alent    to    real,    quite,   very, 

to   toil.  etc. 

at  stirre,  I,  to  stare.  omtrent',  about. 

at  knytte,  I,  to  tie;  at  knytte  enten . . .  eller,  either...  or. 

en  haand,  to  double  a  fist.  hverken .. eller,    neither,  .nor. 
at  l0fte,  I,  to  lift;  to  raise. 

READING. 

"Nuskaldu  iil\'" 

Det  var  i  en  stor  gutteklasse  ved  en  folkeskole.  De 
40  gutter  i  den  klassen  kan  jeg  aldrig  glemme.  Vi  hadde 
skrivning,  og  det  var  den  store  D  vi  straevde  med.  Den 
var  ikke  saa  let  at  faa  rigtig  vakker.  Jeg  hadde  skrevet 
min  D  op  paa  vsegtavlen.  Der  stod  den  og  viste  dem 
hvordan  en  vakker  D  skulde  vsere  — •  ja,  saa  syntes  nu 
gTJtterne  da.  Efterat  jeg  hadde  gjort  en  runde  omkring 
i  klassen  og  set  paa  alle  D'erne,  satte  jeg  mig  paa  en  stol 
ved  siden  av  kateteret  og  saa  ut  over  klassen. 

Der  sat  de  alle  og  skrev.  Men  ret^  som  det  var,  saa 
de  op  fra  skriveboken  og  bort  paa  vaegtavlen  hvor  min  D 
stod,  og  saa  tok  de  fat^  paa  sin  egen  D.  Som  jeg  sat  der, 
maatte  jeg  isaer  laegge  merke  til  en  liten  lyslet  gut  paa 
f^rste  bank.    Han  hadde  lagt  pennen  fra  sig,  lagt  armene 


Ill 

overkors  og  sat  og  stirret  lange  stunder  paa  vaegtavlen  og 
lange  stunder  i  skriveboken.  En  rynke  i  panden  fortalte 
at  ban  ikke  var  rigtig  tilfreds  med  sin  D.  Slik  sitter  ban 
i  omtrent  syv  minutter  og  er  saa  optat  av  at  studere  og 
sammenligne  de  to  D'er  at  ban  glemmer  alt  og  alle  om- 
kring  sig.  Med  ett  lyser  et  bbnk  i  ^inene  bans,  ban  lifter 
den  b^ire  baand  knyttet  i  veiret  og  slaar  den  med  kraft  i 
pulten :  "Nu  skal  du  til !" 

Prosa  eller  poesi*f 

"Er  det  vers  De  skriver  til  hende?" 

"Nei,  ingen  vers." 

"De  vil  bare  ba  prosa?" 

"Nei,  jeg  vil  bverken  ba  prosa  eller  vers." 

"Men  det  maa  nok  vsere  enten  det  ene  eller  det  an- 
det." 

"Hvorfor  det?" 

"Jo,  fordi  der  findes  ikke  nogen  andre  uttryksmaater 
end  prosa  og  vers." 

"Der  findes  ikke  andet  end  prosa  og  vers  ?" 

"Nei.  Alt  som  ikke  er  prosa  er  vers,  og  alt  som  ikke 
er  vers  er  prosa." 

"Hvad  for  noget?  Naar  jeg  sier:  Nikola,  bring  mig 
mine  t^fler !  er  det  prosa?" 

"Ja." 

"Tsenk,  nu  bar  jeg  talt  prosa  i  over  firti  aar  uten  at 
vite  av  det !" 

Notes. — 1.  Selection  adapted  from  Pauss  and  Corneliussen's  Laese- 
bok;  original  by   E.   Reksten. 

2.  ret  som  det    var,    every    now    and    then. 

3.  at  ta  fat,  to   take   ahold :   to  get  after. 

4.  Selection  adapted  from  Joh.  Storm's  translation  of  Moliirc's  Le 
Bourgeois  Gentilhomme. 

COMPOSITION. 

I.  Tbis  is  a  story  about  a  young  boy.  2.  He  was 
tbe  youngest  in  a  class  of  forty  boys.    3.    Tbe  teacber  bad 


112 

written  d.  D  on  the  blackboard.  4.  The  pupils  were  to 
(skulde)  write  their  jD's  in  their  writing  books.  5.  It 
was  difficult  to  get  the  D  as  it  should  be.  6.  After  hav- 
ing looked  at  all  the  books,  the  teacher  took  a  chair  and 
sat  down  (satte  sig)  by  his  desk.  7.  He  sat  looking  at 
the  boys  while  they  were  writing.  8.  There  was  a  small 
light  complexioned  boy  who  sat  on  the  first  seat.  9.  Every 
now  and  then  he  looked  up  and  stared  at  the  D  on  the 
blackboard.  10.  He  forgets  that  he  is  in  the  classroom, 
raises  his  doubled  fist  and  strikes  the  desk  with  all  his 
might. 

CONVERSATION. 

1 .  Hvad  slags  skole  er  det  som  der  her  f ortaelles  om  ? 

2.  Hvormange  var  der  i  klassen? 

3.  Hvad  var  det  disse  gutterne  skulde  gj^re? 

4.  Hvem  er  det  som  fortaeller? 

5.  Hvem  er  det  han  isaer  fortaeller  om? 

6.  H\ad  vil  det  si,  at  gutten  var  "lyslet"? 

7.  Naar  en  skal  skrive,  hvilke  to  uttryksmaater  kan 
brukes  ? 

8.  Hvilken  uttryksmaate  brukes  mest? 

9.  Hvad  kaldes  de  som  skriver  vers  ? 


LESSON  XXVII. 

VOCABULARY. 

en    bonde     [nn],    b^n'der,  et  egg,  — ,  egg. 

farmer  (in  Norway).  et  fat,  — ,  dish;  bowl, 
en  soldat',  — er,  soldier.  hagl,  shot  (as  collective  it  is 
en  konge,  — r,  king.  c.  g.:  "den  haglen";  other- 
en  krigsmand    [kriks'mann],  wise  n.  g.:  et  hagl). 

— maend,  warrior.  vigtighet  [v  i  k  t  i  h  e  t]   c.  g., 

en    kjaerring,    — er,    married  smartness   (as  used  in  this 

woman   (vulgar  term).  lesson);  importance. 


113 


en  kule,  — r,  bullet, 
sand'het    [nn],   c.   g.,  truth, 
et  bevis',  — er,  proof, 
at  bevise,  II,  to  prove, 
at    begynde    [bejyn'ne],    II, 

to  begin. 
at  pr0ve — pr0vdc — pr0vd  (or 

pr0vet),  to  try. 
at  sende  [nn],  II,  to  send. 
at  tilbringe,  — bragte,  — bragt, 

to    spend     (a    vacation,    a 

day,   etc.). 
at  taelle  —  talte  —  talt,  to 

count. 
at  forkla're,  II,  to  explain, 
at  skyte  —  skj0t  —  skutt,  to 

shoot. 
at  dundre,  I,  to  make  a  racket. 
at  0delaegge,  — la,  — lagt,   to 

destroy  (lit.,  to  lay  waste). 


at  straffe,  I,  to  punish. 

at  slite  —  slet  —  slitt,  to  wear 
(to  wear  out). 

at  forun'dre,  I,  to  cause  to 
wonder. 

at  forundre  sig,  I,  to  won- 
der, to   be  puzzled. 

at  mene,  II,  to  mean;  to  ex- 
press  one's   opinion. 

vigtig,  — ,  — e,  important; 
smart  (in  a  pretentious 
way). 

sand  [nn],  r,  true. 

farlig,  — ,  — e,  dangerous. 

saare,  adv.,  sorely;  great. 

laerd,  — ,  — e,   learned. 

lo'gisk,  — ,  — e,  logical. 

straks,  immediately. 

ganske,   adv.,    quite. 

mens   (conj.   adv.),  while. 


READING. 

Straff  et  vigtighet. 

Hans  skulde  bli  noget  rigtig  stort,  og  blev  sendt  paa 
en  latinskole.  Saa  kom  ban  hjem  i  ferien  for  at  besj^e 
sin  far,  som  var  bonde.  Hans  vilde  straks  vise  hvor  laerd 
ban  var  blit. 

"Kan  du  taelle  hvor  mange  egg  der  er?"  spurte  ban 
ved  aftensbordet. 

"Aa,  det  er  vel  ikke  saa  vanskelig,  det,"  mente  faren. 

"Der  er  f emten,  ikke  sandt^  ?"  sa  Hans. 

"Nei  leP,  der  er  da  vel  ikke  mere  end  fem,"  sa  gam- 
lingen  forundret. 

"Jo  vist  er  der  saa;  jeg  skal  bevise  at  der  er  hele* 
femten,"  sa  gutten.  "Se  nu  her,"  begyndte  han,  "hvor  der 
er  fern  er  der  ogsaa  fire,  hvor  der  er  fire  er  der  ogsaa  tre, 
hvor  der  er  tre  er  der  ogsaa  to,  og  hvor  der  er  to  er  der 


114 

ogsaa  en.    Fern,  og  fire,  og  tre,  og  to,  og  en,  det  blir  til- 
sammen  f emten.    Er  ikke  det  aldeles  logisk  ?" 

"Jo,  det  er  vel  det,"  sa  faren  mens  han  tok  fatet  til 
sig.    "Nu  tar  jeg  de  fern,  saa  kan  du  ha  de  andre  ti." 

Det  var  ikke  saa  farlig. 

Der  var  engang  en  kjaerring  som  gik  paa  en  vei,  og 
saa  mjz(tte  hun  en  soldat. 

"Goddag!"  sa  kjserringen.  "Er  ikke  du  en  kongens 
krigsmand  ?" 

"Jo,"  sa  han. 

"Ja,  var  det  ikke  det  jeg  kunde  se  paa  ham*,"  sa  kjser- 
ringen. "Det  var  noget  jeg  har  forundret  mig  saa  saare 
over,"  sa  hun,  "og  det  er  at  P  gaar  og  gaar  og  gaar  hele 
dagen.  Jeg  synes  I  maatte  slite  fjz(tterne  ganske  ut  med 
al  den  gaaingen,  jeg." 

"Vi  gaar  ikke,  vi  marsjerer,"  sa  soldaten. 

"Ja,  var  det  ikke  det  jeg  taenkte,"  sa  kjaerringen. 
"Men  det  var  noget  andet  jeg  vilde  saa  gjerne  spjzirre  om. 
Jeg  har  forundret  mig  saa  ofte  hvordan  det  gaar  til  med 
dere  naar  I  er  ute  i  krigen  og  skyter  og  dundrer.  Jeg  sy- 
nes I  maatte  bli  aldeles  0de\a.gt  av  al  den  haglen  I  faar 
ind  i  dere,"  sa  hun. 

"Vi  skyter  ikke  med  hagl,  vi  skyter  med  kuler,"  sa 
soldaten. 

"Ja,  var  det  ikke  det  jeg  tsenkte,"  sa  kjaerringen.  "Saa 
er  det  da  vel  ikke  saa  farlig." 

Notes. — 1.  ikke  sandt?  ^is  is  often  used  where  assent  is  expected. 
Compare  the  Eng.  is  it  not?_;   Germ,  nicht  wahr? 

2.  lei  is  used  in  colloquial  expressions;  in  this  case  it  is  used  to 
make  the  negation   less  abrupt.     Compare  hardly. 

3.  hele,  wk.  form  of  adj.  hel,  whole. 

4.  Third  person  used  instead  of  second,  for  the  sake  of  politeness. 
This  is  very  common.     Compare  second  person  polite  form  (35,  b). 

5.  I,  older  form  of  second  person  polite  form. 


"5 

COMPOSITION. 

I.  Hans  was  attending  (gik  paa)  school ;  he  had  come 
home  for  his  vacation  [in  the  vacation].  2.  He  was  go- 
ing to  spend  (vilde  tilbringe)  his  vacation  at  home.  3. 
Hans  thought  he  had  become  quite  learned.  4.  He  tried 
to  show  how  learned  he  had  become  by  proving  that  five 
are  fifteen.  5.  There  were  only  five  eggs  in  the  dish; 
these  his  [the]  father  took,  and  the  boy  got  what  (hvad 
der)  was  left.  6.  She  came  walking  along  (langs)  the 
road ;  there  she  met  a  soldier.  7.  She  asked  if  he  was 
a  warrior  of  the  king.  8.  She  said  she  had  often  won- 
dered how  soldiers  could  keep  on  (holde  paa)  walking 
all  the  day.  9.  He  told  her  that  they  did  not  walk,  the> 
marched. 


I 
2 

3 
4 
5 
6, 

7 

8 

over 

9 
10 

altsammen  ? 


CONVERSATION. 

Hvor  hadde  Hans  vaeret? 

Hvad  skulde  han  der? 

Hvor  for  var  han  kommet  hjem? 

Hvad  var  det  han  pr^vde  at  bevise? 

Hvorledes  beviste  Hans  at  fem  er  femten? 

Hvad  hadde  faren  at  si  om  s^nnens  logiske  bevis? 

Hvad  spurte  kjserringen  soldaten  om? 

Hvad  var  det  fj^rste  hun  hadde    forundret    sig 

Hvad  andet  var  det  som  hadde  forundret  hende? 
Hvad  syntes  hun   da  soldaten  hadde  forklart  det 


ii6 


LESSON    XXVIII. 

VOCABULARY. 


en  skirling  [sjil],  — cr,  shil- 
ling (about  one  cent). 

en  by,  ^-er,  town. 

en  gate,  — r,  street. 

en  fin'ger,  fin^gre,  finger 

et  eple,  — r,  apple. 

en  paere,  — ^r,  pear. 

en  sko,  — ,  shoe. 

et  haaiT,  — ,  hair. 

en  taare,  — r,  tear. 

en  ver'den,  ^-er,  world. 

klaer   (klaeder),  clothes. 

en  ener,  -^-e,  a  mark  of 
highest  excellence. 

guld   [gull],  n.  g.,  gold. 

at  saelge  [11]  — solgte — solgt, 
to  sell. 

at  svelge,  I,  to  swallow. 

at  peke,  II,  to  point. 

at  naa,  III,  to  reach. 

at  rope,  II,  to  call  in  a  loud 
voice. 


at  klemme  —  klemte  —  klemt, 

to  squeeze, 
at  graate  —  graat  —  graatt,  to 

cry. 
at  springe  —  sprang  —  sprun- 

get,  to  run. 
at  berge,  I,  to  save. 
at  redde,  I,  to  save, 
at  snakke,  I,  to  talk. 
at  kj0pe,  II,  to  buy. 
at   falde    [11]  —  f aldt  —  f aldt, 

to  fall. 
glad    [gla],  — ,  — e    [glade], 

glad, 
rik,  r,  rich, 
fattig,  — ,  — e,  poor, 
billig,  — ,  — e,  cheap, 
kry,  — ,  — ,  proud, 
blank,  r,  bright. 
vaat,  r,  wet. 

t0r   [t0rr],  — t,  — re,  dry. 
igjen'nem,  through 
til  slut,  at  last  (lit.,  to  end). 


READING. 

To  hahskillinger. 

Den  fj^rste  halvskilHngen  jeg  fik  i  verden,  blev  jeg-  saa 
glad  i^  at  jeg  svelget  den.  Men  den  naeste  likte  jeg  ikke 
saa  godt.  Jeg  hadde  vaeret  flink  paa  skolen,  og  i  en  liel 
uke  hadde  jeg  bare  faat  enere.  Vi  var  to  gutter  som  had- 
de faat  enere  i  den  uken.  Den  andre  gutten  var  rik,  og 
jeg  var  fattig;  han  som  var  rik  fik  en  halv  daler  da  han 
kom  hjem  om  l^rdagen,  men  jeg  fik  bare  en  halv  skilling. 
Jeg  skammet  mig  over  den  halvskilHngen.  Jeg  vilde  bli 
av  med*  den. 


117 

Nede  paa  f  jorden  laa  en  maengde  smaa  jaeg^er  som 
solgte  epler,  pserer  og  gulerj^tter.  Der  ned  gik  jeg  med 
halvskillingen.  Jeg  vilde  kjjz^pe  gulerjzJtter,  for  det  var 
det  billigste.  Jsegterne  laa  like  ved  bryggen,  og  vi  gutter 
sprang  fra  den  ene  til  den  anden.  Jeg  var  liten  og  tyk, 
og  naadde  ikke  over  til  gulerj^tterne.  Jeg  gik  like  i  sj^en'. 
Men  jeg  bar  altid  hat  langt  haar,  og  det  berget  mig.  Jeg 
blev  halt  op*  efter  luggen.  Jeg  var  ganske  skinnende  av 
sj^vand,  og  det  sang  i  skoene  mine  mens  jeg  gik  op  igjen- 
nem  byen,  Og  gutterne  pekte  fingre  av**  mig  og  ropte: 
"Nei,  se  halvskillingen  hvor  blank  ban  er,"  — ■  det  var 
den  f^rste  halvskillingen  de  snakket  om;  den  anden  gik 
jeg  og  klemte  mellem  de  vaate  fingrene.  Men  da  jeg  kom 
ind  i  en  gate  hvor  der  ikke  var  nogen  gutter,  da  graat 
jeg  saa  taarerne  randt.  Og  det  vaerste  var,  at  da  mor  tok 
av  mig  de  vaate  klaerne  og  gav  mig  tj2(rre  paa,  saa  sa  bun : 
"Nu  tror  jeg  du  aldrig  faar  halvskillinger  mere,  for  en- 
ten  svelger  du  dem,  eller  ogsaa  gaar  du  tilbunds  med 
dem." 

Saa  gik  jeg  til  en  bakerkone  med  halvskillingen  min. 
"Jeg  skulde  ha  for  en  halvskilling  i  smj^rkringler,"  sa  jeg, 
endda  jeg  visste  at  man  ikke  faar  mere  end  en  sm^r- 
kringle  for  en  halvskilling.  Men  bakerkonen  tok  i  blusen 
min  med  den  ene  haand,  og  pakket  hele  fanget  mit  fuldt 
av  varme  smjz^rkringler. 

"Jeg  skal  bare  ha  for  en  halv  skilling,  jeg,"  sa  jeg  og 
stirret  paa  hende. 

**Ja,  men  den  halvskillingen  der,"  sa  bun,  "den  er  me- 
get  vaerd,  den.  Slike  halvskillinger  som  bar  vaeret  i  f  jor- 
den, de  er  like  saa  god  som  guld,  de.  Det  er  ikke  vaerdt' 
du  skiller  dig  av  med^  den,"  sa  bun.  Og  saa  fik  jeg  san- 
delig  halvskillingen  med  mig  hjem  igjen.  Men  den  Ifir- 
dagskvelden  var  jeg  kry. 

Notes. — 1.     at  bli  glad  i,  to  like;  to  get  an  affection  for. 

2.  at  bli  av  med,  to  get  rid  of. 

3.  gik  like  i  sj^en,  fell  right  into  the  water  (sea). 


ii8 

4.  at  hale,  to  haul  or  pull   (sailor's  term). 

5.  peke  fingre   av,    point   fingers   at. 

6.  Det  er  ikke  vaerdt,  you  better  not. 

7.  at  skille  sig  av  med,  to  part  with. 

COMPOSITION. 

I.  This  is  a  half-shilling.  I  got  it  when  I  came  home 
from  school.  2.  Another  boy  and  myself  [I]  had  been 
so  diligent  that  we  got  "A's"  only.  3.  He  was  rich,  so 
he  got  more  when  he  came  home,  than  I  did  [got].  4. 
I  went  down  to  the  fjord  to  get  rid  of  my  half-shilling ; 
I  wanted  to  buy  carrots  for  it.  5.  There  were  several 
boats  by  the  pier;  the  men  had  apples  and  pears  to  sell. 
6.  There  was  fruit  to  be  (at  faa)  bought  in  the  boats 
by  the  pier.  7.  The  boys  pointed  fingers  at  me  when  I 
walked  up  the  street  from  the  fjord.  8.  They  called  me 
"half-shilling"  because  I  happened  (kom  til)  to  swallow 
the  first  one  I  got.  9.  I  did  not  cry  before  I  came  to  a 
street  where  the  boys  could  not  see  me.  10.  I  wanted 
to  buy  some  cakes,  but  the  lady  would  not  sell  me  any; 
she  gave  them  to  me  [gave  me  them]. 


CONVERSATION. 

Hvad  handler  denne  fortselling  om  ? 
Hvad  var  det  han  fik  halvskillingen  for? 
Hvor  meget  fik  den  andre  gutten? 
Hvad  forskjel  var  der  paa  disse  gutterne? 
Hvad  vilde  gutten  gj0re  med  halvskillingen  sin? 
Hvordan  gik  det  til  at  han  faldt  i  sj^en? 
Hvorledes  blev  han  reddet? 
Hvad  blev  der  av  halvskillingen  til  slut  ? 


119 


LESSON  XXIX. 


VOCABULARY 

penge(r),  money. 

ar^beide,  n.  g.,  work  (at  ar- 
bei'de,  to  work). 

en  avis',  — er,  newspaper. 

et  trykkeri',  — er,  printing 
office. 

en  butik',  — ker,  store. 

et  kontor',  — er,  office. 

pris,  — er,  c.  g.,  price. 

et  svar,  — ,  answer. 

en  erfa'ring,  — er,  experi- 
ence. 

en  disk,  ^(r),  counter. 

en  dol'lar,  — s,  dollar. 

en  kvart,  quarter  (of  a  dol- 
lar). 

forret'ning,  — er,  c.  g.,  busi- 
ness; place  of  business; 
business  deal. 

vis,  c.  g.,  manner;  way. 

at  op'ta  —  optok  —  optat, 
to  take  up;  to  occupy. 

at  0nske,  I,  to  wish. 


at  raekke  —  rakte  —  rakt,  to 
reach;  to  hand  (one  some- 
thing). 

at  forlang'e,   II,  to  demand. 

at  hente,  I,  to  fetch  (to  call). 

at  o'verraske,  I,  to  surprise. 

at  beslut'te,  I,  to  decide. 

at  beta'le,  II,  to  pay. 

at  av'gj0re  — ■  avgjorde  — 
avgjort,  to  close;  to  come 
to  an   end. 

at  by  (byde)  —  b0d  —  budt, 
to  oflFer. 

alvor'Iig,  — ,  — e,  sober. 

endelig,  finally. 

nylig,  recently. 

0ieblik'kelig,  immediately;  in 
the  twinkling  of  an  eye. 

naesten,  nearly. 

tilste^'de,  present;  (sted, 
place). 

bak,   behind. 

tilba'^ke,  back;  back  again. 

frem,  forward;  forth. 

dog,  nevertheless. 


READING. 

Tid  er  penge. 

En  vakker  solskinsdag  var  Franklin  sterkt  optat  av 
arbeide  for  sin  avis,  da  en  dagdriver  kom  ind  i  butikken. 
Han  stod  en  times  tid  og  glante  paa  b^kerne ;  saa  tok  han 
endelig  en  i  haanden  og  spurte  krambodgutten  om  prisen. 

"En  dollar,"  var  svaret. 

"En  dollar?"  sa  manden,  "du  kan  vel  saelge  den  Htt 
billigere?" 

"Paa  ingen  maate.     Prisen  er  en  dollar." 


120 

Der  var  naesten  gaat  nok^  en  time  da  dagdriveren  sa : 

"Er  hr.  Franklin  tilstede?" 

"Ja,  han  er  i  trykkeriet." 

"Jeg  j2(nsker  at  tale  med  ham." 

Gutten  gik  jzJieblikkelig  og  sa  til  Franklin  at  der  var 
en  herre  i  butikken  som  vilde  tale  med  ham.  Franklin 
stod  snart  bak  disken,  og  dagdriveren  rakte  frem  boken 
og  sa :  "Hr.  Franklin,  hvad  er  det  billigste  De  kan  saelge 
denne  bok  for?" 

"En  og  en  kvart  dollar,"  var  svaret. 

"En  og  en  kvart  dollar?  Men  gutten  forlangte  kun 
en. 

"Ganske  sandt,"  sa  Franklin,  "og  det  vilde  vaeret^  en 
bedre  forretning  at  faa  en  dollar  da  end  en  og  en 
kvart  nu  jeg  er  hentet  ut  fra  mit  kontor." 

Manden  var  overrasket,  men  syntes  dog  besluttet  paa 
at  faa  forretningen  avgjort  paa  sin  egen  vis;  han  sa: 
"Nu,  alvorlig  talt,  hr.  Franklin,  hvad  er  det  mindste  De 
kan  saelge  den  for?" 

"En  og  en  halv  dollar." 

"Hvad  ?  og  nylig  bj^d  De  mig  den  for  en  og  en  kvart 
dollar." 

"Ja,"  sa  Franklin,  "og  det  vilde  vaeret  bedre  at  faa  den 
pris  da  end  en  og  en  halv  dollar  nu,  for  min  tid  er  penge." 

Dagdriveren  betalte  og  gik  til  sin  forretning  —  hvis 
han  hadde  nogen  — ,  og  Franklin  vendte  tilbake  til  tryk- 
keriet. 

Notes. — 1.  The  force  of  nok  may  be  observed  by  comparing  with 
line  3. 

2.  vilde  vaeret  =  vilde  ha  vaeret 

^  COMPOSITION. 

I.  It  was  a  beautiful  day.  The  sun  was  shining 
beautifully.  2.  I  have  no  time;  I  am  all  (belt)  taken  up 
with  work  for  my  paper.  3.  I  have  been  looking  over 
books  for  about  an  hour.    4.     He  is  at  work^  on  his  paper. 


121 

5-  An  idler  came  into  the  store  and  spent  an  hour  look- 
ing' over  books.  6.  He  sent  the  boy  into  the  office  to 
call  Mr.  Franklin.  7.  Franklin's  answer  surprised  him, 
but  he  had  decided  to  close  the  deal  in  his  own  way,  8. 
Whom  do  you  wish  to  see*  ?  Mr.  Franklin  is  not  present ; 
he  has  just  gone  home.  9-  What  did  you  say  the  price 
is?  A  dollar  and  a  quarter  is  too  much.  Can't  you  sell 
it  cheaper? 

Notes. — 1.     The  progfressive  is  expressed  by  the  simple  tenses:   have 
been  looking  =  har   set.      But  when  the  duration  of  the  act  is   to  be  ex- 

gressed,  the  phrase  at  holde  paa   (med)   is  used:   have  been  looking  =  har 
oldt  paa  at  se.      (See   45,   2). 

2.   Han  holder  paa  med  at  arbeide. 

3 looking,  =  ....med  at  se. 

4.  at  tale  med;  at  se    is  not  used  in  this  sense. 

CONVERSATION. 

1.  Hvem  er  personerne  i  denne  fortselling? 

2.  Hvad  er  en  dagdriver  for  noget? 

3.  Hvad  var  der  at  faa  kjjz^pt  paa  denne  butik? 

4.  Hvem  eide  butikken? 

5.  Hvad  var  det  Franklin  holdt  paa  med  ? 

6.  Hvorfor  kj^pte  ikke  dagdriveren  boken  av  gut- 
ten? 

7.  Hvor  meget  mere  maatte  han  betale  Franklin  end 
gutten  hadde  forlangt? 

8.  Hvad  kan  vi  laere  av  dagdriverens  er  faring? 


LESSON   XXX. 

VOCABULARY. 

en  jernbane,  — r,  (jern,  iron,  enpassager  [passasjer'],^<r, 

bane,  track),  railroad.  passenger, 

en  bro,  — er,  bridge.  et  liv,  — ,  life, 

et    lokomotiv',    ^r,     loco-  en  kant,  — er,  direction. 

motive.  et  fjeld  [fjell],  — ,  mountain, 

en  vogn  [vangn],  — e(r),  car.  en  ulykke,  — r,  accident, 

et  tog,  — ,  train.  en  lue,  — r,  flame. 


122 

fSlk,  n.  g.,  people.  at  vare,  II,  to  last. 

d0d,  c.  g.,  death.  at  slukke,   I,   to   put  out;   to 

ild  [ill],  c.  g.,  fire.  quench. 

at  blaase,  II,  to  blow.  at  skrike — skrek — skreket,  to 

at  fors0'ke,  II,  to  try;  to  at-  cry;   to    scream. 

tempt.  at  flytte,  I,  to  move, 

at  braende   [nn]    II,  to  burn,  at   d0   —   d0de   —   d0dt,    to 
at   haende    [nn],    II,   to   hap-  die. 

pen.  d0d  (adj.),  r,  dead. 

at  kj0re,  II,  to  drive;  to  ride.  lys  (adj.),  r,  light;  bright, 

at    skj0nne — skj0nte — skj0nt,  sint,  — ,  — e,  angry, 

to  understand.  endda,  still, 

READING. 

Ely  Rem. 

Der  er  en  by  som  heter  York,  og  jernbanen  til  York 
gaar  over  en  h^i  bro  like  ved  byen.  En  gang  faldt  nogen 
kulgl^r  fra  lokomotivet  ned  paa  broen  da  toget  gik  over 
den,  og  det  tok  ild  i  broen.  Det  blaaste  sterkt,  og  snart 
stod  hele  broen  i  lys  lue. 

Nu  kom  folk  og  forsjzflcte  at  slukke.  Men  det  var  for 
sent,  og  broen  brsendte  op.  Da  ropte  en  at  et  nyt  tog 
skulde  komme  fra  samme  kant  om  ti  minutter.  Og  like 
ved  veien  stod  et  fjeld,  som  gjorde  at  en  ikke  kunde  se 
broen  fra  jernbanen  f^r  en  var  like  ved  den.  Nu  kunde 
en  stor  ulykke  haende.  Den  som  styrte  toget  visste  vel 
ikke  at  broen  var  braendt,  og  saa  kom  ban  til  at  fare  ned 
i  avgrunden  med  alle  vognene,  Der  stod  alle  raadl0se,  og 
visste  ikke  hvorledes  de  skulde  faa  varslet  togfjzlreren^. 

Men  saa  var  det  en  tolvaars  gut.  Ely  Rem  hette  ban, 
og  ban  var  mer  snartaenkt  end  alle  de  andre.  Han  gav  sig 
tiF  at  springe  bortover  banen,  og  det  varte  ikke  laenge 
i^r  ban  saa  det  lange  tog  av  vogner  komme  susende  imot 
ham,  Hvad  gjorde  saa  Ely  Rem?  Det  var  ingen  hjaelp 
i  at  rope ;  ingen  kunde  hjzire  det,  slik  som  vognene  durte. 
Han  hadde  ikke  stunder  til  at  grunde  laenge,    Han  stilte 


123 

sig  midt  paa  banen,  saa  alle  vognene  maatte  kjj2(re  over 
ham  dersom  de  skulde  komme  frem,  og  der  stod  han  og 
skrek  og  fegtet  med  armene  alt  det  han  orket.  F^reren 
trodde  at  gutten  var  tullet,  og  han  skrek  og  vinket  at  han 
skulde  gaa  av  veien.  Men  Ely  Rem  stod  der  han  stod. 
Han  stod  der  med  d^den  for  0inene,  og  endda  flyttet  han 
sig  ikke  av  flekken ;  for  han  skj^nte  at  alle  disse  menne- 
skene  maatte  d0  dersom  han  ikke  blev  staaende.  Saa 
maatte  f^reren  stoppe  toget,  ellers  hadde  han  kjj^rt  gutten 
ihjel.    Men  da  var  han  ogsaa  sint ! 

Men  nu  kom  folk  springende  fra  broen,  og  fortalte 
hvor  naer  toget  hadde  vaeret  ved^  at  gaa  i  avgrunden.  Da 
kan  du  vel  tsenke  at  togfj^reren  gjorde  store  jz(ine,  og  snart 
fik  alle  passagererne  vite  hvorledes  de  — .  naest  Gud  — 
hadde  Ely  at  takke  for  livet. 

Notes. — 1.  Togffirer,  en  som  fjJrer  et  tog.  Here  the  context  shows 
the  word  to  be  used  for  engineer. 

2.  gav  sig  til,  began ;    started  out. 

3.  naer . . .  .\ed,  near.... to. 

COMPOSITION. 

I.  York  is  the  name  of  [on]  a  town.  2.  Not  far 
from  this  tovi^n  there  is  a  high  bridge.  3.  The  bridge 
caught  [took]  fire  and  burned  up.  4.  People  tried  to  put 
out  the  fire,  but  the  wind  blew  too  hard.  5.  There  was 
a  high  mountain  close  by  so  the  engineer  could  not  see 
the  bridge  in  time  (i  tide).  6.  Ely  Rem  was  only  twelve 
years  old.  He  was  only  a  boy  of  [on]  twelve  years.  7. 
He  ran  up  along  the  track  until  the  train  came  toward 
him.  8.  He  stood  in  the  middle  of  (midt  paa)  the  track 
yelling  and  waving  his  arms.  9.  The  engineer  had  to 
stop  the  train  or  he  would  have  run  (kj^rt)  over  him. 
10.  When  the  passengers  came  out  of  the  cars,  they  un- 
derstood how  near  they  had  been  to  losing  their  lives. 


124 


I. 

2. 

3- 
4- 
i  tide? 

5. 
6. 


CONVERSATION. 

Hvor  hsendte  det  som  der  her  fortaelles  om  ? 

Hvad  haendte  med  broen? 

Hvad  var  faren  ved  dette? 

Hvorfor  kunde  ikke  togfjzfreren  faa  stanset  toget 


Hvad  var  det  Ely  Rem  gjorde? 

Hvad  taenkte  togfj^reren  om  gutten  som  stod  der 
paa  banen? 

Andre  uttryk  som  brukes:  at  reise  med  jernhane;  at 
reise  med  tog;  at  ta  toget;  at  ta  med  toget,  o.  s.  v. 


LESSON  XXXI. 


VOCABULARY. 


et  billede,  — r,  picture, 
et  hav,  — ,  ocean. 
et  fyr'taarn,  — ,  light-house, 
en  0,  — er,  island, 
en  holme,  — r,  a  small  island. 
et  skjaer,  — ,  skerry, 
en  kyst,  ^-er,  coast. 
en  klippe,  — r,  cliff. 
en  b0lge,  — r,  billow, 
et  syn,  — ,  view. 
en  strand  [nn],  — e(r),  shore, 
en  bugt,  ^r,  bay. 
en  bugtning,  ^-er,  bend, 
en   faedrelandssang,  — e,   na- 
tional song. 


at  stige  —  steg  —  steget,  to 

step;  to  rise. 

at  beskytte  [ — sjyt'te],  I,  to 
protect. 

at  seile,   II,   to   sail. 

veirbitt,  — ,  — e,  weather- 
beaten. 

furet,  — ,  — -e,  furrowed. 

traeffende,  striking. 

ber^mt',  — ,  — e,  famous. 

steil,  r,  steep. 

fjern,  r,  distant. 

jevn,  r,  even. 

lim,  r,  cozy. 

hist  og  her,  here  and  there. 


125 

READING. 

Den  norske  kyst} 

Ja,  vi  elsker  dette  landet, 
som  det  stiger  frem, 
furet,  veirbitt  over  vandet 
med  de  tusen  hjem,  ■ — 
elsker,  elsker  det  og  taenker 
paa  vor  far  og  mor 
og  den  saganat  som  saenker 
dr^mme  paa  vor  jord. 


Norges    kyst 

SUk  synger  BjjzJrnson  i  det  fjzfrste  vers  av  faedrelands- 
sangen.  I  faa  ord  har  han  her  git  et  traeffende  billede 
av  Norge  sHk  som  det  viser  sig  fra  havet.  Men  naar 
man  saaledes  ser  landet  stige  frem  furet  og  veirbitt  over 
vandet,  maa  en  undres  over  hvordan  der  i  et  saadant 
land  kan  vsere  plads  til  tusen  hjem;  for  alt  en  ser  er 
nakne  holmer  og  skjaer  og  saa  den  steile  graa  kyst  av 
veirbitte  fjeld. 


126 

Vistnok  kan  man  hist  og  her  se  et  fyrtaarn.  Av 
saadanne  er  der  mange  langs  den  farefulde  norske  kyst. 
Om  kvelden  tar  de  sig  vakkert  ut^  som  de  kaster  sine 
bHnkende  lys  ut  over  havet  og  fortaeller  den  sj^farende 
at  her  bor  folk  her  ogsaa.  Naer  kysten  kan  en  se  en 
maengde  baater,  baade  store  og  smaa.  Det  er  fiskere,  som 
er  ute  sent  og  tidlig.  Naar  en  kommer  endda  naermere, 
kan  en  se  de  smaa  fiskerhytter  staa  noksaa  kmt  inde 


Torungerne  fyr  ved  Arendal. 

mellem  klipperne,  hvor  de  er  delvis  beskyttet  fra  det 
strenge  veir  som  blaaser  ind  fra  havet. 

Nu  skal  vi  ta  en  seiltur  langs  denne  merkelige  kyst, 
den  merkeligste  i  hele  verden.  Vi  begynder  ved  Lin- 
desnes,  Norges  sydligste  punkt.  Nu  er  der  to  veier 
at  ta.  Vi  kan  Izegge  ruten  utenom  jzferne,  holmerne  og 
skjaerene,  hvor  det  aapne  hav  bruser;  eller  vi  kan  laegge 
ruten  indenfor  disse  0er  og  holmer  —  skjaergaarden 
som  den  kaldes  —  hvor  havet  er  stilt ;  for  b^lgerne  bry- 
tes  paa  de  utallige  skjaer  f0r  de  naar  ind  til  selve  kysten. 

Fj^rst  seiler  vi  mot  nordvest  til  vi  kommer  til  Sta- 
vanger;  paa  denne  straekning  er  der  ingen  skjaergaard, 


127 

saa  havbjzdgerne  ruller  like  ind  paa  stranden.  Fra  Sta- 
vanger  seller  vi  mot  nord  forbi  Bergen  og  Aalesund. 
Saa  bjzlier  vi  av  mot  nord^st  og  seiler  forbi  Kristiansund 
og  Trondhjem,  og  saa  videre  langs  Nordland  og  Fin- 
marken  til  Nordkap,  Norges  nordligste  punkt.  Fra 
Lindesnes  til  Nordkap  er  det  iioo  mil;  men  kystveien  er 
meget  Isenger. 

Langs  hele  kysten  ser  vi  omtrent  det  samme  syn: 


Nordkap,  midnatssol. 

graa,  veirbitte  fjeldmasser  med  0ev,  holmer  og  skjaer. 
I  den  sydvestlige  del  er  kysten  lav  saa  vi  kan  se  langt 
indover  landet,  som  stiger  jevnt  mot  fjeldene  i  det 
fjerne.  Paa  vestkysten  og  nordover  blir  klipperne  stei- 
lere  og  hj^iere.  Som  of  test  stiger  de  op  av  havet  som 
en  vaeldig  mur.  Men  hist  og  her  er  der  en  aapning  i 
muren,  likesom  en  port  der  f^rer  i  mange  bugtninger 
langt  ind  i  landet.  Det  er  de  ber^mte  norske  fj  order. 
I  den  nordligste  del  kan  vi  se  solen  baade  nat  og  dag. 
Vi  er  kommet  til  midnatssolens  land. 

Paa  veien  har  vi  set  bugter  hvor  der  er  gode  havner 


128 


og  st^rre  eller  mindre  byer.  Herfra  gaar  der  skib  ut  til 
alle  verdens  kanter.'  Nordmaendene  bar  altid  vaeret  et 
sj^farende  folk.  I  vikingetiden*  seilte  de  ut  til  for- 
skjellige  land  i  Europa,  til  Island  og  Gr^nland,  ja  like 
til  Amerika.  I  vor  tid  bar  Norge  en  av  verdens  stj^rste 
bandelsflaater.** 


Balstad,   Lofoten. 

Notes. — 1.  In  these  lessons  (31-35)  it  will  be  necessary  to  use  a  some- 
what large  map  of  Norway.  It  is  hoped  that  the  teacher  will  give  some 
more  detailed  facts  in  connection  with  the  material  here  presented.  The 
pictures  may  be  used  as  material  for  conversation.  For  reference  the 
following  works  may  be  suggested:  "Norsk  Konversations  Leksikon" 
(6  volumes) ;    Per  Nissen :    "Fasdrelandet" ;   "Lande  og  Folk,"   I.   del. 

2.  at   ta   sig   vakkert   ut,    to   make   a   fine   appearance. 

3.  alle   verdens   kanter,  all   parts   of  the  world. 

4.  vikingetiden,  the  viking  age,  principally  the  9th  to  the  11th  century. 

5.  The  merchant  marine  of  Norway  is  the  4th  largest,  those  of  Britain, 
Germany,   and  the  United   States  being  larger. 

COMPOSITION. 

I.  Tbis  song  is  written  by  Bj^rnstjerne  BjVrnson; 
tbe  melody  is  composed  by  Rikard  Nordraak.  2.  Tbe 
first  verse  gives  a  'striking  picture  of  the  country  as  it 
appears  (tar  sig  ut)  from  tbe  sea.  3.  Tbe  coast  of 
Norway  is  very  remarkable.  4.  Tbere  are  many  sker- 
ries and  islands.     5.  Along  tbe  coast  one  can  see  li^bt- 


129 


Svolvser,    Lofoten. 

houses  and  fishermen's  huts.  6.  These  huts  are  pro- 
tected from  the  severe  storms  by  the  high  diffs.  7.  We 
shall  take  a  trip  along  the  coast  in  a  steamer.  8.  From 
the  boat  we  can  see  high  mountains  and  deep  fjords. 


Henningsvser  fyr,  Nordlaad, 


130 


LESSON  XXXII. 

VOCABULARY. 


en  vidde,  — r,  plain. 

en  gaard,  — e(r),  farm. 

en  bund,  ^(r),  bottom. 

et  dalf0re,  — r,  valley. 

en  elv,  ^-e(r),  stream;  river. 

korn,  n.  g.,  grain. 

kornbaand,  — ,  n.  g.,  bundle. 

byg   [bygg],  c.  g.,  barley. 

havre,  c.  g.,  oats. 

rug,  c.  g.,   rye. 

hvete,  c.  g.,  wheat. 

jord  fjor],  c.  g.,  soil;  land. 

jorddyrkning,  c.  g.,  farming. 

a'kerbruk,  n.  g..  farming. 

befolk'ning,  c.  g.,  population. 

en  naeringsvei,  — c(r),  branch 

of  industry. 
at  smelte,  I,  to  melt. 
at  speile,  II,  to  mirror. 
at    tiJ'iate,    —lot,    — ^latt,    to 

permit. 


at   sammenligne    [lingne],    I, 
to  compare. 

at  ernae're,  II,  to  support. 

at  greie  sig,  — de,  — d,  to  get 
along. 

at  dyrke,  I,  to  cultivate. 

at  t0rke,  I,  to  dry. 

at  fortje'ne,  II,  to  deserve. 

at  fosse,   I,   to   stream    (vio- 
lently). 

brat,  — ,  — te,  steep. 

dyrkbar,  r,  tillable. 

praegtig,  — ,  — e,  splendid. 

bekvem,  — t,  — me,  comforta- 
ble. 

en'kelte,    some. 

hovedsa'gelig,   chiefly. 

faelles,  (in)  common. 

nogenlunde       [noenlunne], 
somewhat. 


READING. 

De  norske  fjorder. 

Fra  Norges  kyst  gaar  mange  fjorder  langt  ind  i  lan- 
det.  Disse  fjorder  er  ikke  alle  like,  men  har  dog  meget 
faelles.  Som  oftest  er  de  brede  ute  ved  havet  og  smalere 
inde  i  landet.  Paa  begge  sider  av  fjorden  staar  h)zfie 
fjeld,  mange  med  sne  paa  hele  aaret.  En  del  av  sneen 
inde  paa  fjeldvidderne^  smelter,  og  vandet  gaar  fossende 
ned  over  den  bratte  fjeldvaeg.  Enkelte  steder  stiger 
stranden  nogenlunde  jevnt.    Der  er  da  som  oftest  dyrk- 


131 

bar  jord,  og  vakre  gaarder  Hgger  hint  opimot  f  jeldsiden 
og  speller  sig-  i  fjorden. 

Fra  selve  fjorden  gaar  der  armer  ut  til  begge  sider; 
disse  kaldes  ogsaa  fj order  og  bar  sine  egne  navn.  Her 
kan  der  ogsaa  ligge  gaarder  langs  strandene  hvor  disse 
ikke  stiger  alt  for  brat  op  fra  vandet.  Ved  bunden  av 
fjorden,  det  vil  si  ved  fjordens  ende,  ligger  landet  nok- 
saa  flatt.     Der  kan  ogsaa  vaere  et  langt    dalfjzfre    med 


Troldfjord   i    Nordland. 

fossende  elv.  Og  i  dalf^ret  og  opover  siderne  saa  langt 
som  f  jeldene  tillater  det,  ligger  gaard  i  gaard^  langt  ind- 
over  til  dalens  ende. 

Som  vi  ser  av  billederne,  er  ikke  disse  gaarder  store 
sammenlignet  med  farmene  paa  praerien.  Allikevel  er 
akerbruk  en  av  Norges  vigtigste  nseringsveier ;  omtrent 
en  tredjedel  av  landets  befolkning  ernaerer  sig  hoved- 
sagelig  ved  jorddyrkning.  Man  dyrker  omtrent  de 
samme  produkter  som  i  Amerika :  byg,  havre,  rug,  og  litt 
hvete,  isaer  i  det  sydlige  Norge,  hvor  landet  er  flatere 
og  gaardene  stj^^rre.     Paa  de  stj^rre  gaarder  er  dyrk- 


132 


Laerdals^ren   i    Sogn. 


ningsmetoden  omtrent  den  samme  som  i  Amerika;  man 
bruker  helt  moderne  maskiner.  Men  paa  de  mindre 
gaarder  er  metoden  en  helt  anden* ;  der  maa  man  greie 
sig  med  mindre  maskineri.     Da  det  er  vanskelig  at  faa 


Krigsskib    i    Sognefjorden, 


133 

sol  nok  til  at  tjzfrke  h^i  og  korn,  ssetter  de  kornbaandene 
paa  staur  og  haenger  hjziiet  paa  hesjer.^  Saadanne  hesjer 
kan  man  se  paa  flere  av  billederne. 

De  norske  fj  order  er  ber^mte,  og  de  fortjener  at 
vaere  det.  Her  kan  man  trygt  seile  med  de  mindste 
baater  saa  vel  som  med  de  store  Atlanterhavsbaater. 
Endog  store  krigsskib  gaar  Hge  ind  til  bunden,  over  lOO 
mil  ind  i  landet.     En  tur  ind  gjennem  en  saadan  fjord 


Smaajenter    i    nationaldragt. 


byr  paa  den  rikeste  avveksling  fra  det  vilde  og  stor- 
slagne  til  det  milde  og  yndige.  Hvert  aar  kommer  der 
tusener  av  turister  fra  andre  land.  For  at  gj^re  det 
bekvemt  for  disse  reisende**  er  der  bygget  mange  prseg- 
tige  hotelier. 

Notes. — 1.  fjeldvidde,  literally  a  mountain-plain;  but  they  are  in  reality 
mountainous   plateaus. 

2.  speiler  sig,  are  reflected.     Several  such  reflexive  verbs  are  equivalent 
to   passive   voice. 

3.  gaard   i   gaard,    one   farm   close   to   the   other. 

4.  en   helt   anden,    entirely  different. 

5.  These  are   usually   made   of   posts    with   many   lines    strung   between 
them. 

6.  Present  participle  used  substantively  as  adjectives  are;  =  traveled 


134 


UWPt 


Balholm    i    Sogn. 


^c^~^ 


Nedre  Vasenden  i  Sfindfjord. 


135 


COMPOSITION. 

I.  The  fjords  are  often  broad  out  by  the  sea  and 
narrow  farther  in  between  the  mountains.  2.  On  the 
mountains  Hes  snow,  which  melts  and  forms  streams  and 
waterfalls.  3.  Many  farms  lie  on  the  shores  along  the 
beautiful  fjords.  4.  Large  battleships  can  sail  clear  in 
to  the  bottom  of  the  fjord.  5.  Many  tourists  come  to 
Norway  every  summer  and  a  great  number  also  in 
winter.  6.  Along  the  most  noted  fjords  and  valleys  are 
built  splendid  hotels. 


LESSON  XXXIII. 

VOCABULARY. 


et  fjeld   [fjel],  — ,  mountain. 

en  tind   [tinn],  — er,  peak. 

en  brae,  — er,  glacier. 

en  egn  [ein],  — e,  region. 

en  indsj0  [nn],  — er,  sea, 
lake. 

en  vandflate,  — r,  water  sur- 
face. 

en  skog,  — e(r),  forest. 

en  havn,  — e(r),  harbor. 

en  fabrik',  — ker,  factory. 

kraft,  -"er,  c.  g.,  power. 

en  foss,  — e(r),  water-fall. 

en  kjede,  — r,  chain. 

f0de,  c.  g.,  food,  sustenance. 

en  re 'gel,  reg^ler,  rule. 

at  kjende  [nn],  II,  to  know. 

at  rage,  I,  to  tower. 

at  begynde  [bejyn'ne],  II,  to 
begin. 

at  f0re,  II,  to  carry. 

at  o'verf0re,  II,  to  transfer. 

at  samle,  I,  to  gather;  to 
collect. 


at  anvende  [an'venne],  II, 
to   apply. 

at  fiyte  —  fl0t  —  flytt,  to 
float;   to  flow. 

at  vinde  [nn]  —  vandt  — 
vundet,  to   win;   to   secure. 

at  vaage,   I,   to  venture. 

at  jage,   I,   to   chase. 

at  saette  —  satte  —  sat,  to 
set;  with  adverbs  denoting 
direction,  motion  is  im- 
plied. 

at  feile,  I,  to  err. 

0de,  — ,  — ,   waste,   desolate. 

evig,  — ,  — e,   eternal. 

modig,  — ,  — e,  brave. 

asrlig,  — ,  — e,  honest. 

haederlig,  — ,  — e,  honorable. 

taus,   — ,   — e,    reticent. 

alvor'lig,  — ,  — e,  serious. 

stenet,  — ,  — e,  stony. 

bega'vet,  — ,  — ede,  gifted. 


136 

READING. 

Fjeld  og  dal. 

Norge  er  et  fjeldland.  Bare  3  procent  av  landet  er 
dyrket  jord,  omtrent  20  procent  er  bevokset  med  skog, 
resten  er  nakne  fjeldtinder  og  jzfde  fjeldvidder  og  sne- 
braeer.  Blandt  de  mest  kjendte  fjeldegne  er  Dovre,  Jo- 
tunheimen  og  Hardangervidden.     Disse  Hgger  saa  at  si 


Troldvandet 


Nordland. 


midt  inde  i  landet.  Fra  fjeldegnene  gaar  store  dalfj^rer, 
og  i  dalf^rerne  er  der  elver  og  indsj^er.  Disse  elver  og 
indsj^er  er  meget  vakre.  I  sjVernes  blanke  vandflate 
speller  fjeldene  sig  som^  de  rager  op  med  skogklaedte 
sider  og  den  evige  sne  om  tinderne. 

Landet  nord  for  Dovre  kaldes  det  nordenfjeldske, 
og  landet  syd  for  Dovre  kaldes  det  S0ndenfjeldske. 
Denne  fjeldegn,  som  paa  en  maate  er  Norges  midt- 
punkt,  danner  det  egentlige  vandskille:  i  det  norden- 
fjeldske gaar  dalene  og  elvene  mot  nord  og  nordvest;  i 
det  sjzJndenf  jeldske  gaar  de  i  sydlig  retning.    To  store  dal- 


137 

fj^rer  begynder  ved  Dovre  og  gaar  mot  sydj^st.  Det  ene 
er  psterdalen,  som  er  bekjendt  for  sine  store  skoger. 
Gjennem  denne  dal  gaar  Glommen,  Norges  Isengste  og 
vandrikeste  elv.  Den  fjzirer  t^mmeret  fra  dalens  maeg- 
tige  skoger  ned  til  havnene  ved  havet,  eller  ogsaa  til  de 
mange  sagbruk  og  cellulose  fabrikker,  som  drives  med 
vandkraft  fra  elvens  fosser.  Det  andre  dalfjzJre  er  Gud- 
brandsdalen.  Denne  dal  er  bekjendt  for  sine  store  gaar- 
der  og  for  sine  gamle  setter.    Her  bar  den  gamle  kultur 


Paa   vei   til    Folgefonnen,    Hardanger. 

holdt  sig  latigt  op  i  vor  tid.  I  Lillehammer,  paa  ^stsiden 
av  den  vakre  indsjjzf  Mjpisen,  or  der  samlet  mange  gamle 
bygninger  som  viser  os  hvordan  vore  forfaedre  levde 
for  flere  hundrede  aar  tilbake.^ 

Norges  vildeste  fjeldegn  er  Jotunheimen.  Den  ligger 
saa  h0it  over  havet  at  sneen  blir  liggende  fra  aar  til 
aar.  Det  er  den  evige  sne.  Op  fra  vidden  rager  fj eld- 
tinder,  den  ene  efter  den  anden.  Det  hele  ser  ut  som  et 
stjzJrknet  hav.  Paa  vidden  mot  vest  ligger  den  berj^mte 
Jostedalsbrae.  Det  er  en  vaeldig  ismark  50  mil  lang  og 
50  mil  bred.    Den  sender  sine  glitrende  arme  langt  ned 


138 

i  de  nsermeste  dalf^rer.  Paa  Ilardangervidden  er  der 
ogsaa  en  bekjendt  brae  som  kaldes  Folgefonnen.  Den 
er  37  mil  lang  og  indtil  28  mil  bred. 

Fra  disse  fjeldvidder  gaar  der  fjeldkjeder  med  dal- 
if^rev  mellem  og  store  elver.  I  elvene  er  der  mange 
msegtige  fosser.  Disse  lover  at  bli  Norges  st^rste  rig- 
domskilde.     Efterhvert  blir  disse  vaeldige  fosser  over- 


Valders,   Bagn  med   Fjeldheim. 

fj^rt  til  elektrisk  kraft,  som  igjen  anvendes  til  drivkraft 
ved  forskjellige  fabrikker.  Ved  Rjukan  i  Telemarken  er 
verdens  st^rste  elektriske  kraftstation. 

Som  vi  bar  set,  er  Norge  ikke  et  land  der  flyter 
med  melk  og  honning.  Den^  som  i  et  saadant  land  skal 
vinde  levebr^d  for  sig  og  sine,  maa  vaere  modig  og  ar- 
beidsom.  Det  skal  mot  til*  at  vaage  sig  lit  paa  det 
stormfiilde  hav,  hvor  sildestimen  gaar  jaget  av  hvalen. 
Det  skal  utholdenhet  til  at  avtvinge  den  stenete  jordbund 
tilstraekkelig  korn  til  f^de  for  folk  og  fae.     Der  kraeves 


139 

et  haardf^rt  folk  baade  paa  hav  og  i  skog  og  mark.  De 
haarde  livsvilkaar  har  da  ogsaa  sat  sit  stempel  paa  fol- 
kets  karakter.  Nordmanden  er  som  regel  taus  og  alvor- 
lig.  Alen  han  kan  ogsaa  vsere  i  besiddelse  av  et  muntert 
lune,  som  kanske  bedst  viser  sig  i  de  norske  eventyr. 
Nordmsendene  har  altid  hat  ord  for  at  vaere  et  aerlig  og 
hsederlig  folk.  Det  er  ogsaa  et  rikt  begavet  folk. 
"Feiler  jeg  vel  naar  jeg  tror  det  har  herlige  krsefter?" 


NaerfJdalen, 

spjz^r  Bjyrnson  i  ett  av  sine  digt;  og  vor  tid  indrjzJmmer 
villig  at  han  ikke  tar  feil.  I  folkeoplysning  staar  nord- 
maendene  i  f^rste  raekke,  og  norske  navn  findes  blandt 
de  mest  ber^mte  i  videnskap,  kunst,  og  litteratur. 

Notes. — 1.  som,  adverbial  conjuctive,  as. 

2.  tilbake,  back,  ago. 

3.  den,  the  one. 

4.  skal  til,  requires. 

5.  at  ha  ord  for,  to  have  a  reputation  for. 

COMPOSITION. 

I.  In  Norway  there  are  many  high  mountains  and 
long,  deep  valleys.     2.  The  low  mountains  are  covered 


140 


Fra   Folgefonnen,    Hardanger. 

with  forests.  3.  Rivers  flow  through  the  valleys  to  the 
lakes  or  to  the  fjords.  4.  In  these  streams  and  lakes 
one  can  catch  trout  and  salmon.  5.  Gudbrandsdalen  and 
0sterdalen  are  two  of  the  largest  valleys  in  Norway. 
6.  Norway's  largest  glacier  is  Jostedalsbraeen ;  the  next 
(nsest)   largest  is  Folgefonnen.     7.  It  requires  courage 


Snetunnel  ved  Haukelid. 


141 


Hardangerj0klen. 

to  go  out  on  the  ocean  in  storms  as  the  fishermen  often 
must  do,  8.  The  Norsemen  have  a  reputation  for  being 
an  industrious  people. 


Utsigt   over   Ringcrike. 


142 


Valdeis:    mellem    Skogstad    og    Grindaheim. 


Stalheim,  Nserjidalen. 


143 
LESSON  XXXIV. 

VOCABULARY. 

en  bjelke,   — r,   log.  t^m'mer,   n.   g.,   timber, 

en  aare,  — r,  fireplace.  r0k,   c.   g.,   smoke, 

et  ildsted   [illste],  — er,  fire-  at  lage,  I,  to  make, 

place.  at   ligne    [lingne],    I,    to    re- 
et  tak,  — ,  roof.  semble. 

et  hj0rne,  — r,  corner.  at  flytte,  I,  to  move. 

et  hul,  — ,  hole.  at  op'bevare,  II,  to  keep;  to 
en  pioner',  — er,  pioneer.  preserve. 

et    bebo'elseshus,    — ,    dwel-  at  ut'vikle,   I,   to   develop. 

ling   (house).  at  skjaere  —  skar  —  skaaret, 
en  kirke,  — r,  church.  to  cut;  to  carve. 

et  alter,  — e,  altar.  tidlig   [ti'li],  early. 

et  teppe,  — r,  tapestry.  go'tisk,   — ,   — e,    Gothic, 

et  m0n'ster,  — re,  pattern.  yndig,  — ,  — e,   charming. 

en  stabbe,  — r,  stump;  block.  rank,  r,  straight,  erect, 

en   sten,  — e(r),   stone.  faerdig,  — ,  — e,  ready, 

en  rokk,  — er,  spinning  wheel.  paa '  begyndt,  begun, 
trae,  n.  g.,  wood. 

READING. 

Norske  bygninger. 

Som  vi  har  set,  er  Norge  rikt  paa  skog.  Det  er  da 
naturlig  at  nordmaendene  bygget  sine  hjem  av  tj^mmer. 
Og  da  sagm^ller  ikke  kjendtes  i  gamle  dage,  maatte  de 
lage  sit  tj^^mmer  med  j^ks,  som  nybyggerne  gjorde  her  i 
Amerika.  Saaledes  bygget  de  sine  bjelkestuer,  som  paa 
en  maate  Hgner  vore  pionerers  log  cabins. 

De  aeldste  hus  kaldtes  aarestuer.  De  fik  sit  navn  av 
aaren,  som  var  opmurt  av  sten  midt  paa  gulvet.  Rjzfken 
steg  op  gjennem  et  hul  i  taket,  som  kaldtes  Ijoren.  I 
senere  bygninger  blev  ildstedet  flyttet  til  vaeggen  eller 
ogsaa  til  et  hj^rne.  Et  saadant  ildsted  kaldes  peis,  og 
er  betydelig  st^rre  en  vor  moderne  Hreplace. 

Naer  beboelseshuset  stod  stabburet,  hvor  man  opbe- 


144 


varte  sine  matvarer.  Som  navnet  antyder,  var  dette  et 
"bur"  som  var  bygget  paa  stabber,  forat  ikke  rotter  og 
mus  skulde  komme  ind  og  spise  op  matvarerne.  Som 
oftest  var  stabburet  vakkert  utsmykket  med  traeskjaerin- 
ger.  Nordmsendene  hadde  tidlig  en  h^it  utviklet  sans 
for  kunst.     I   de  lancfe  vinterkvelder  kunde  maendene 


Bygd0:    stavkirke,    aarestue,    og   stabbur. 

sitte  med  sine  tollekniver  og  skjsere  ut  vakre  mjzJnstre  i 
trae,  mens  kvinderne  spandt  paa  sine  rokker  og  vaevet 
praegtige  tepper.  Endnu  den  dag  i  dag  dyrkes  denne 
kunst  baade  i  by  og  bygd. 

I  gamle  dage  blev  ogsaa  kirkerne  bygget  av  bjelker. 
Disse  kirker  kaldtes  stavkirker.  Av  disse  bar  der  vaeret 
omtrent  600  i  Norge.  Nogen  av  disse  kirker  staar 
endnu.  Som  vi  kan  se  av  billedet,  er  stavkirkerne  en 
efterligning  av  den  gotiske  arkitektur,  som  saerlig  an- 
vendtes  i  kirker  bygget  av  sten.     De  merkelige  stav- 


145 


kirker  passet  udmerket  i  et  yndig  landskap  m:d  ranke 
grantraeer  og  h^ie  fjeld  til  alle  sider, 

I  senere  tid  har  man  i  Norge  opf^rt  flere  bygninger 
i  den  gamle  stil.  Av  saadanne  kan  naevnes  Sankthans- 
haugens  restaurant,  Kongssaeteren  og  Frognersaeteren. 
De  to  sidste  staar  i  meget  vakre  omgivelser  i  de  skog- 
klaedte  hjziider  nordvest  fra  Kristiania. 


Frognersaeterens    skihal. 

Den  merkeligste  av  Norges  gamle  bygninger  er 
Trondhjems  domkirke,  Kristkirken  i  Nidaros  som  den 
ogsaa  kaldes.  Denne  kirke  blev  paabegyndt  i  Olav 
Kyrres  tid,  i  sidste  halvdel  av  det  iite  aarhundrede; 
men  den  blev  ikke  faerdig  f0r  ved  slutten  av  det  I3de 
aarhundrede.  Det  er  en  vaeldig  korskirke  omtrent  300 
fot  lang  og  150  bred,  med  28  altere.  Den  har  flere  ganger 
vaeret  braendt  og  er  endnu  ikke  helt  gjenreist.  Men  siden 
1869  har  gjenreisningen  foregaat  med  jevnt  fremskridt, 
og  snart  vil  den  praegtige  kirke  staa  fuldt  faerdig  som  et 
storslagent  minde  fra  sagatidens  Norge. 


146 

COMPOSITION. 

I.  The  Norsemen  built  their  houses  of  timber  cut 
out  of  the  wild  forests.  2.  These  houses  were  somewhat 
like  our  log-  cabins.  3.  In  the  oldest  houses  the  fireplace 
was  built  of  ?tone  in  the  middle  of  the  floor.     4.  The 


Domkirken    i    Trondhjem. 

storehouses  were  usually  nicely  decorated  with  wood- 
carving.  5.  IMany  old  buildings  from  earlier  centuries 
have  been  moved  (flyttet)  to  Lillehammer  and  to  Bygd0, 
an  island  near  Christiania.  6.  Several  new  buildings 
have  been  erected  in  which  the  old  style  of  architecture 
has  been  applied.  7.  The  largest  and  most  famous 
church  in  Norway  is  the  cathedral  at  Trondhjem.  8.  It 
was  built  in  memory  of  (til  minde  om)  Olav  Harald- 
s^n,  one  of  Norway's  kings. 


147 


Sankthanshaugens  restaurant. 


Frognersaeterens  restaurant. 


148 


LESSON  XXXV. 


VOCABULARY. 


en  by,  — er,  town,  city. 

en  by 'del,  — e,  section  of   a 
town. 

en  gate,  — r,   street. 

hovedgate,  c.  g.,  main  street. 

hovedstad,  c.  g.,  capital. 

en     indbygger,     — e,     inhab- 
itant. 

han'del,    c.    g.,    trade,    busi- 
ness. 

handelsforbindelse,     c.     g., 
commercial   connection. 

en  industri',  — er,   industry. 

en  ingeni^r  [insjenijzir'], — er, 
engineer. 

et   verk,   — ,   work;    achieve- 
ment. 

statistik',  c.  g.,  statistics. 

en  konge,  — r,  king. 

et  slot,  — ,  palace. 


en  utsigt,  — er,  view. 

en  lund   [lunn],  — e,  grove. 

storting,   n.   g.,    congress. 

et    bassin    [basseng'],    — er, 
reservoir. 

omegn     [ — ein],     c.     g.,     en- 
virons. 

at  an'se  —  ansaa  —  anset,  to 
consider. 

at  om'ringe,  I,  to  surround. 

at  dele,  II,  to  divide. 

at  vente,  I,  to  expect. 

at  bes0'ke,   II,   to   visit. 

at  sno  (sig).  III,  to  wind. 

folkerik,  r,  populous. 

ut'strakt,  extended. 

vigtig,  — ,  — e,  important. 

alli'kevel,  nevertheless. 

forholdsvis     [11],    compara- 
tively. 


READING. 

Norges  hovedstad. 

Da  Norge  er  et  litet  land  paa  mindre  end  to  og  en 
halv  million  indbyggere,  kan  man  ikke  vente  at  byerne 
skal  holde  maal  med  de  store  byer  i  folkerike  land  som 
England  og  Amerika.  IVIen  der  er  allikevel  forholdsvis 
store  byer;  for  Norge  har  en  utstrakt  handel  og  blir 
mer  og  mer  et  industriland.  Av  de  stj^rre  byer  kan 
nsevnes  Drammen  med  24,895  indbyggere,  Stavanger 
med  37,261,  Trondhjem  med  45,335,  Bergen  med  76,867, 
og  Kristiania  med  241.834  indbyggere.  Disse  tal  er  fra 
statistikken  av  1910. 

Kristiania  er  Norges  hovedstad  og  vigtigste  by.  Her- 


149 


Karl    Johans    gate,    Kristiania. 


f- 

■  ■,.ai 

^^^1 

^ 

.: 

H 

'^^ 

Hi 

^^^^^^^^^^^^^^^H^^^^li^r 

Slottet  i  Kristiania. 


fra  gaar  gode  veier  og  jenibaner  til  de  forskjellige  dele 
av  landet.  Banen  til  Bergen  er  anset  for  at  vaere  Europas 
mest  storslagne  ingeni^rverk ;  den  snor  sig  f  rem  langs 
elv  og  dal,  gjennem  en  msengde  tunneller,  over  fjeld- 
vidder  hvor  der  ligger  evig  sne,  og  saa  nedover  mot 
havet  i  vest.  Fra  Kristianias  havn  gaar  en  maengde 
skib,    store   og   smaa,   til   de    forskjellige    steder   langs 


Kristiania,   utsigt  fra  slottet. 

Norges  kyst,  og  til  de  mange  land  over  havet,  som  Norge 
staar  i  handelsforbindelse  med. 

Byen  ligger  ved  bunden  av  den  bekjendte  Kristiania- 
fjord,  som  gaar  mot  syd  ut  i  Nordsj^en.  Paa  de  andre 
kanter  er  byen  omringet  av  praegtige  skogklaedte  hjzJider: 
Ekeberg  mot  syd^st,  Grefsenaasen  mot  nordjzfst,  og 
Holmenkollen  og  Voksenkollen  mot  nordvest.  Gjennem 
byen  gaar  Akerselven  og  deler  den  i  en  ^stlig  og  en  vest- 
lig  del.  0stenfor  Akerselven  ligger  den  gamle  bydel, 
som  kaldes  Oslo. 


151 

Kristianias  hovedgate  er  Karl  Johan.  0verst  oppe  paa 
en  vakker  hjzJide  ligger  kongens  slot,  omgit  av  en  stor 
park.  Fra  slottet  har  man  en  henrivende  utsigt  over 
byen  og  fjorden.  Paa  venstre  side  av  gaten  ser  man 
en  samling  bygninger  i  graesk  stil.  Det  er  det  norske 
universitet,  Paa  h^ire  side  ligger  Studenterlunden,  en 
vakker  park  med  boulevard ;  og  nedenfor  parken  staar 


Kristiania,   utsigt  fra   slottet  mot   fjorden. 

den  massive  stortingsbygning.  I  Studenterlunden,  like 
over  for  universitetet,  er  opf^rt  en  praegtig  teaterbygning, 
Nationalteatret. 

Byen  har  mange  parker.  En  av  de  mest  bes^te  er 
Sankthanshaugen.  Her  er  der  vakre  spaserganger,  mu- 
sikpaviljong,  statuer,  og  en  restaurant  opf^rt  i  gammel 
b}gningstil.  Paa  toppen  av  haugen  ligger  et  vandbasin. 
Herfra  har  man  den  yndigste  utsigt  over  byen,  fjorden, 
og  den  storslagne  omegn. 


152 


Kristiania,  utsigt  fra  Sankthanshaugen. 

COMPOSITION. 

I.  Norway  is  not  a  large  country;  the  cities  there  are 
not  as  large  as  in  America.  2.  Christiania  is  the  largest 
and  most  important  city.    3.  It  is  the  capital  of  Norway ; 


Skien. 


153 


Finse,    langs    Bergensbanen. 

the  city  has  about  250,000  inhabitants.  4,  The  rail- 
way between  Bergen  and  Christiania  goes  over  moun- 
tains and  through  many  long  tunnels.  5.  The  oldest 
part  of  the  city  lies  east  of  the  river;  it  is  called 
Oslo.  6.  The  capital  has  many  parks  and  beautiful 
surroundings.  7.  On  one  side  is  the  fjord  and  on  the 
other  sides  are  forest-clad  heights.  8.  Out  in  the  fjord 
are  many  beautiful  islands,  of  which  the  largest  is  Bygd^. 


Bergensbanen  ved  Cravhalsen. 


154 
LESSON  XXXVI. 

VOCABULARY. 

en  jente,  — r,  girl.  en  kant,  — er,  edge. 

et  hode,  — r,  head.  at  spaende   [nn],   II,  to  kick. 

en  hals,  — e(r),  neck.  at  samle,  I,  to  gather. 

en  mund  [nn], — e(r),  mouth.  at  smake,   II,    taste. 

et  bryst,  — ,  breast.  at  klappe,  I,  to  pat;  to  beat 

et  hjerte,  — r,  heart.  or  palpitate. 

et  0ie,  0ine,  eyes.  at  taende   [nn],  II,  to  light, 

et  knae,  — ,   (pi.   also  knaer),  at  hoppe,  I,  to  jump. 

knee.  at  le  —  lo  —  ledd,  to  laugh. 

et  berg,  —  (or  berge),  moun-  at   lye   —   lydde  —   lyet    or 

tain;   cliff.  lydd),      (other     form:     at 

pust,  c.  g.,  breath.  lytte,  I),  to  listen. 

l0v,  n.  g.,  leaves;  foliage.  sen,  r,  slow. 

graes   [grsess],  n.  g.,  grass.  dit,  thither,  there, 

omhu,  c.  g.,  care.  neppe,  hardly. 

READING. 

EN  GLAD  GUT.^ 
Fprste  kapitel. 

pyvind  het  han,  og  graat  da  han  blev  f^dt.  Men  alt 
era  han  sat  opreist  paa  morens  fang,  lo  han,  og  naar  de 
taendte  lys  paa  om  kvelden,  lo  han  saa  det  sang,  men 
graat  da  han  ikke  fik  komme  bort  til  det. 

"Av  den  gutten  maa  der  bli  noget  rart,"  sa  moren. 

Der  hvor  han  blev  fj^dt,  hang  det  bare  berg  utover^, 
men  det  var  ikke  h^it;  furu  og  birk  saa  ned;  heggen 
str^dde  blomster  paa  taket.  IVIen  oppe  paa  taket  gik  en 
liten  bukk  som  0yvind  aatte ;  den  skulde  gaa  der  for  ikke 
at  tulle  sig  vaek^,  og  0yvind  bar  l^v  og  graes  op  til  den. 
En  vakker  dag  hoppet  bukken  over  og  bort  i  berget ;  den 
gik  ende  op*  og  kom  dit  den  aldrig  hadde  vaeret  ifir. 
0yvind  saa  ikke  bukken  da  han  kom  ut  efter  non,    og 


155 

taenkte  straks  paa  raeven.  Han  blev  het  over  hele  krop- 
pen,  saa  sig  om  og  lydde : 

"Kille-kille-kille-killebukken!" 

"Bae-ae-se-ae !"  sa  biikken  oppe  paa  bergkanten,  la  ho- 
det  paa  skakke°  og  saa  ned. 

Men  ved  siden  av  bukken  laa  en  liten  jente  paa  knae. 

"Er  den  din,  den  bukken?"  spurte  hun. 

0yvind  stod  med  aapen  mund  og  jziine,  stak  begge 
haender  i  den  kjolebuksen  ban  bar. 

"Hvem  er  du?"  spurte  ban. 

"Jeg  er  Marit,  mor  sin"  unge,  felen  til"  far,  huldra*  i 
huset,  datterdatter  til  Ola  Nordistuen  paa  Heidegaardene, 
fire  aar  til  hj^sten,  to  dage  efter  frostnaetterne,  jeg!" 

"Er  du  det,  du  !"  sa  ban  og  drog  pusten,  for  ban  hadde 
ikke  turdet  slippe  den  saalaenge  hun  talte. 

"Er  den  din,  den  bukken?"  spurte  jenten  op  igjen. 

"Ja-ha,"  sa  ban  og  saa  op. 

"Jeg  bar  faat  saadan  lyst  paa  den  bukken ;  —  du  vil 
ikke  gi  mig  den?" 

"Nei,  det  vil  jeg  ikke." 

Hun  laa  og  spaendte  med  benene  og  saa  ned  paa  ham, 
og  da  sa  hun : 

"End  naar  du  faar  en  smj^rkringle  for  bukken,  kan 
jeg  saa  faa  den?" 

0yvind  var  av  fattigfolk ;  ban  hadde  spist  smjz(r- 
kringle  bare  en  gang  i  sit  liv ;  det  var  da  bedstefar  kom 
dit,  og  slikt  hadde  ban  aldrig  spist  hverken  f^r  eller  siden, 
Han  saa  op  paa  jenten. 

"La  mig  faa  se  den  kringlen  fj^rst,"  sa  ban. 

Hun  var  ikke  sen  paa  det,  viste  en  stor  kringle  frem 
som  hun  holdt  i  haanden :  "her  er  den !"  sa  hun  og  ka- 
stet  den  ned. 

"Au,  den  gik  i  stykker,"  sa  gutten,  ban  samlet  hver 
bit  op  med  omhu;  den  allermindste  maatte  han  smake 


156 

paa,  og  den  var  saa  god  at  han  maatte  smake  paa  en  til, 
og  fj^r  han  selv  visste  av  det,  hadde  han  spist  op  hele 
kringlen. 

"Nu  er  biikken  min,"  sa  jenten. 

Gutten  stanste  med  den  sidste  bit  i  munden,  jenten  laa 
og  lo,  bukken  stod  ved  siden,  hvit  i  brystet,  brunsort  i 
ragget,  og  saa  ned  paa  skakke. 

"Kunde  du  ikke  vente  saalaenge?"  bad  gutten;  hjertet 
begyndte  at  klappe  i  ham. 

Da  lo  jenten  endnii  mere,  skyndte  sig  op  paa  knae. 

"Nei,  bukken  er  min,  den,"  sa  hun  og  slog  armene 
om  halsen  paa  den,  ljz(ste  et  str^mpebaand  og  bandt  om- 
kring.  0yvind  saa  paa,  Hun  reiste  sig  og  begyndte  at 
dra  i  bukken ;  den  vilde  ikke  gaa  med  og  tjzJide  halsen 
nedover  mot  0yvind.  "Bae-ae-ae-ae !"  sa  den.  Men  hun 
tok  i  ragget  med  den  ene  haand,  drog  i  baandet  med  den 
anden  og  sa  vakkert: 

"Kom,  du  bukken,  saa  skal  du  faa  gaa  i  stuen  og  spise 
av  mor  sine  fat  og  mit  forklae,"  og  saa  sang  hun : 

Kom,  bukken    tW  gutten, 
kom,  kalven   til   mor, 
kom,  mjauende  katten 
i  snehvite  skor. 

Notes. — 1.  With  this  lesson  begins  Bjjjrnson's  little  classic  A  Happy 
Boy.  The  story  is  given  in  full,  with  the  omission  ot  a  few  letters  and 
a  story  within  the  story.     This  omission  is  due  to  language  difficulties. 

2.  hang . . . .  utover,  i.  e.,  the  cliflf  projected  over  part  of  the  roof  of 
the  house. 

3.  at  tulle  sig   vaek,   to   stray  off;    ramble  about  and   get  lost. 

4.  ende  [enne]    op,  straight  up. 

5.  paa  skakke,  to  the  side. 

6.  mor  sin  unge,  mother's  child  (darling).  In  dialects  the  possessive 
pronoun  is  often  used  instead  of  the  possessive  case  of  the  noun. 

7.  til   is  often  used   to  express  possession. 

8.  huldra,  definite  form,  =  huldren. 

COMPOSITION. 

I.  The  story.  En  glad  gut,  is  written  by  BjjzJrnstjerne 
Bj0rnson.  He  wrote  it  when  he  was  a  young  man  of 
twenty-seven.   2,  In  his  stories  Bj^rnson  shows  us  the 


157 

poetic  side  of  [the]  life  in  (paa)  the  country.  3.  Bjj^rn- 
son  has  written  many  short  stories;  some  of  them  are 
longer  and  some  are  shorter  than  this  one.  4.  The  hero 
in  this  story  is  called  0yvind.  The  first  thing  we  hear 
about  him  is  that  he  cried  when  he  was  born.  5.  0yvind 
let  his  goat  go  about  on  the  roof.  There  he  could  not  get 
lost.  6.  One  day  the  goat  jumped  from  the  roof  [and] 
up  on  the  edge  of  the  cliff.  7.  May  I  have  [get]  it? 
Couldn't  I  get  it?  What  if  I  give  you  something  for  it, 
could  I  have  it  then  ?  8.  May  I  taste  it  ?  Have  you  tasted 
it  ?  Does  it  taste  good  ?  How  does  it  taste  ?  9.  Do  not 
taste  it  or  you  will  eat  it  before  you  are  aware  of  it. 
10.  Can't  you  wait  a  while?  You  will  have  to  (faar) 
wait  until  later. 

CONVERSATION. 

1.  Hvad  heter  denne  fortaelling? 

2.  Hvem  har  forfattet  den? 

3.  Hvor  gammel  var  han  da  han  skrev  den? 

4.  Hvordan  saa  det  ut  der  hvor  huset  stod? 

5.  Hvor  var  det  furuen,  birken  og  heggen  vokste? 

6.  Hvor  kom  blomsterne  fra  som  blev    strjz^dd    paa 
taket  ? 

7.  Hvad  taenkte  0vvind  da  bukken  ikke  var  nogen- 
steds  at  se? 

8.  Hvad  var  det  0y vind  skulde  f aa  for  bukken  ? 


LESSON  XXXVII. 

VOCABULARY. 

en  stemme,  — ^r,  voice.  en    lekekamerat,   ^-er,    play- 

maal,  n.  g.,  voice.  mate. 

himmerike   (himmel,  heaven,  gr0nsvaer,  n.  g.,  green-sward. 

rike,   kingdom),   heaven.  tak,  n.  g.,  thanks. 

et  suk,  — ,  sigh.  mot,  n.  g.,  courage. 


158 

lov  [liv],  permission.  at  dr0mme — dr0mte^^r0mt, 

forla'telse,  c.  g.,  forgiveness;  to  dream. 

pardon.  at  f0l«»  II.  to  feel. 

en  beslut'ning,— cr,  decision;      a*  love  [live],  II,  to  promise. 

resolution.  ^*  «^*^   f^j^^'   "I'  *«  ^^^PP^"" 

at  bringe — bragte — bragt,   to 


en  sorg,  — er,  sorrow. 
en  kop,    — per,    cup;    utensil 
(in  this  case,  of  wood). 


bring. 
at  ligge  —  laa  —  Hgget,  to  lie 
(recline). 

at  miste.  I.  to  lose.  ^^  forstaa',  -  s  t  o  d   [  s  t  o  ], 

at  sovne,    I,   to   go   to   sleep  staat  [staatt],  understand, 

(often     followed     by     ind      at   behol'de    [11]     —  beholdt 
[inn],   in).  _  beholdt,  to  keep, 

at  danse,  — te,  — et,  to  dance.      slem,  — t,  — me,  mean. 

READING. 

Der  stod  giitten. 

Bukken  hadde  han  stellet  med^  siden  i  vinter  den  blev 
f j^dt,  og  aldrig  hadde  han  tsenkt  sig  at  den  kunde  mistes ; 
men  nu  var  det  gjort  paa  en  liten  stund,  og  han  skulde 
ikke  se  den  mere. 

Moren  kom  trallende  op  fra  fjj^ren  med  kopper  som 
hun  hadde  skurt;  hun  saa  gutten  sitte  og  graate  med 
benene  under  sig  i  graesset,  og  gik  bort  til  ham, 

"Hvad  graater  du  for?" 

"Aa,  bukken,  bukken!" 

"Ja,  hvor  er  bukken?"  spurte  moren,  hun  saa  op  paa 
taket. 

"Den  kommer  aldrig  mere  igjen,"  sa  gutten. 

"Kjaere,  hvordan  skulde  det  gaa  til?" 

Han  vilde  ikke  straks  tilstaa  det. 

"Har  raeven  tat  den?" 

"Ja,  Gud  gi  det  var  raeven !" 

"Er  du  paa  steP !"  sa  moren ;  "hvor  er  det  blit  av  buk- 
ken?" 

"Aa,  aa,  aa,  —  jeg  kom  i  skade  for'  — •  —  at  sselge 
den  for  en  kringle !"  — 


159 

Just  i  det  samme  han  sa  ordet,  forstod  han  hvad  det 
var  at  sselge  bukken  for  en  kringle ;  i^r  hadde  han  ikke 
taenkt  paa  det.  ■'** 

Moren  sa:  "Hvad  tror  du  nu  den  lille  bukken  taenker 
om  dig,  naar  du  kunde  saelge  den  for  en  kringle  ?" 

Og  gutten  selv  taenkte  paa  det,  og  forstod  meget  godt 
at  han  aldrig  kunde  bli  glad  mere  her  i  verden  —  og 
ikke  engang  hos  Gud,  tsenkte  han  siden. 

Saa  megen  sorg  f^lte  han  at  han  lovte  med  sig  selv 
aldrig  mere  at  gj^re  noget  gait,  hverken  at  skjaere  rokke- 
snoren,  eller  slippe  sauerne,  eller  gaa  ned  til  sjj^en  alene. 
I  Ian  sovnet  ind  der  han  laa,  og  han  dr^mte  om  bukken 
at  den  var  kommet  til  himmerike ;  Vorherre  sat  med  stort 
skjeg  likesom  i  katekismen,  og  bukken  stod  og  bet  ljz(v 
av  et  skinnende  trae ;  men  0yvind  sat  alene  paa  taket  og 
kunde  ikke  komme  op. 

Da  stak  noget  vaatt  like  borti  ^ret  paa  ham,  han 
skvat  op.  "Bae-ae-ae-se !"  sa  det,  og  det  var  bukken,  som 
var  kommet  igjen! 

"Nei,  er  du  kommet  igjen!"  Han  sprang  op,  tok 
b«gge  forbenene  op  paa  den  og  danste  med  den  som  en 
bror;  han  rykket  den  i  skjegget,  og  han  vilde  netop  ind 
t!l  mor  med  den  da  han  h^rte  nogen  bak  sig  og  saa  jen- 
tcn  sitte  paa  grjzinsvaeret  like  ved  siden.  Nu  forstod  han 
altsammen.     Han  slap  bukken. 

"Er  det  dig  som  er  kommet  med  den?" 

Hun  sat  og  rev  graes  op  med  haandcn  og  sa :  "Jeg  fik 
ikke  lov  at  beholde  den;  bedstefar  sitter  deroppe  og 
venter." 

Mens  gutten  stod  og  saa  paa  hende,  hjzJrte  han  en  skarp 
stemme  oppe  fra  veien  rope:  "Naa!"  Da  husket  hun 
hvad  hun  skulde  gjcire ;  hun  reiste  sig  og  gik  bort  til 
0y  vind,  stak  den  ene  muldete  haand  i  en  av  bans,  saa  bort 


i6o 

og  sa:  "Om  forlatelse."*  Men  saa  var  ogsaa  hendes  mot 
forbi,  hun  kastet  sig  ned  over  bukken  og  graat. 

"Jeg  mener  du  faar  beholde^  bukken,  jeg,"  sa  0yvind 
og  saa  vsek. 

"Skynd  dig  nil !"  sa  bedstefar  oppi  bakken. 

Og  Marit  reiste  sig,  og  hun  gik  med  dragende  ben 
opefter. 

"Du  glemmer  nok  str^mpebaandet  dit,"  ropte  0yvind 
efter  hende. 

Da  vendte  hun  sig  og  saa  f0rst  paa  baandet  og  siden 
paa  ham.  Endehg  fattet  hun  en  stor  beshitning"  og  sa 
med  tykt  maal:  "Det  kan  du  beholde." 

Han  gik  bort  til  hende  og  tok  hende  i  haanden : 

"Tak  skal  du  ha !"  sa  han. 

"Aa,  ikke  noget  at  takke  for,"  svarte  hun,  drog  et 
uhyre  langt  suk  og  gik  videre. 

Han  satte  sig  ned  igjen  i  graesset,  bukken  gik  ved 
siden  av  ham ;  men  han  var  ikke  laenger  saa  glad  i  den 
som  i0r. 

Notes. — 1.     at  stelle  med,  to  tend  to;  to  take  care  of. 

2.  "Are  you  out  of  your  wits?" 

3.  I  had  the  misfortune  to....;   I  unfortunately  happened   to.... 

4.  Om  forlatelse  =  Beg  your  pardon.  A  short  form  for :  Jeg  ber  om 
forlatelse. 

5.  It  is  difficult  to  render  this  in  English.  The  sentence  expresses  a 
willingness  to  give  up  his  rights,  and  yet  a  willingness  which  is  enforced 
by  the  situation. 

6.  at  fatte  en  beslutning,   to  make  a  resolution. 

COMPOSITION. 

I.  The  boy  stood  there  thinking.  What  was  he  now 
to  do?  What  could  he  do?  Was  he  to  do  anything?  Was 
there  anything  that  could  be  done?  2.  Now  I  under- 
stand what  it  means  [or  is]  to  sell  it  for  a  cake.  Why 
did  I  not  think  of  this  before  ?  How  could  I  do  it  ?  What 
made  me  (fik  til  at)  do  it?  3.  He  had  never  felt  such 
sorrow  before.  This  was  the  first  time  he  felt  anything 
like  [any  such  thing  as]  sorrow.    4.    0yvind  lay  think- 


i6i 

ing  how  mean  he  had  been  to  [with]  his  playmate.  While 
thinking  [he  thought]  about  this  he  fell  asleep.  5.  He 
began  dreaming.  He  lay  dreaming  about  his  playmate. 
He  dreamt  it  was  in  Heaven.  6.  Did  you  come  back 
with  it?  Why  didn't  you  keep  it?  7.  She  begged  his 
(ham  om)  pardon.  But  then  she  lost  her  courage  and 
began  to  cry.  8.  I  have  decided  to  come  back.  I  have 
made  a  decision. 

CONVERSATION. 

1.  Hvad  var  det  0yvind  aldrig  hadde    taenkc    sig 
kunde  ske? 

2.  Hvor  hadde  moren  vaeret  ? 

3.  Hvad  saa  hun  da  hun  kom  hjem? 

4.  Hvad  var  det  gutten  var  kommet  i  skade  for  ? 

5.  Hvad  var  det  gutten  lovte  han  aldrig  skulde  g']0re 
mer? 

6.  Hvad  gjorde  han  da  han  fik  se  bukken  igjen? 

7.  Hvem  sendte  Marit  tilbake  med  bukken  ? 

8.  Hvorfor  var  0yvind  mindre  glad  i  bukken  nu  end 
fj^r? 

LESSON  XXXVIII. 

VOCABULARY. 

et    eventjrr,    — ,    tale;     fairy  et  dyr,  — ,  animal. 

tale.  en  flue,  — ^r,  fly. 

en  elv,  ^(r),  stream;  river.  et  bryn,  — ,  (also  0ienbryn), 
en  back,  — ke(r),  small  stream;  eyebrow. 

rivulet.  forstand'    [nn],   c.  g.,  sense; 
et  hav,  — ,  ocean.  understanding. 

en  himmel,  himle  (def.,  him-  ungdom,  c.  g.   (def.,  —men), 

melen  or  himlen,  himlene),  youth;    young   people. 

heaven;  sky.  en  kat,  — te(r),  cat. 

en  sky  [sjy],  — er,  cloud.  en  vinge,  — r,  wing. 

en  fugl  [ful],  — c(r),  bird.  at  hilse,  II,  to  greet. 


1 62 

at  hvile,  II,  to  rest.  maet,  — ,   — ^te,   condition    of 

at  beskrive,  to  describe.  satisfied   hunger;  satiated. 

at   syncs — syntes — syntes,   to      traet,  — ,  — te,  tired;  fatigued, 
think.  forn0i'et,  — , — ede,  satisfied; 

amused. 

READING. 

Andet  kapitel. 

Bukken  gik  bunden^  ved  stuevaeggen ;  men  0yvind  gik 
og  saa  op  over  berget.  Moren  kom  ut  til  ham  og  sat  hos 
ham ;  han  vilde  hj^re  eventyr  om  det  som  var  langt  borte ; 
ti  nu  var  ikke  bukken  Isenger  nok.  Saa  fik  han  hjzire  om 
at  engang  kunde  alting  tale;  berget  talte  til  bsekken  og 
baekken  til  elven  og  elven  til  havet  og  havet  til  himmelen ; 
men  saa  spurte  han  om  ikke  himmelen  talte  til  nogen? 
Og  himmelen  talte  til  skyerne,  men  skyerne  til  traerne, 
men  traerne  til  graesset,  men  graesset  til  fluerne,  men  flu- 
erne  til  dyrene,  men  dyrene  til  b^rnene,  men  b^rnene 
til  de  voksne ;  og  saaledes  gik  det  endnu  videre  til  det  gik 
rundt,  og  ingen  visste  hvem  som  begyndte.  0yvind  saa 
paa  berget,  traerne,  sjj^en,  himlen,  og  hadde  i  grunden^ 
aldrig  set  dem  i0r.  Katten  kom  ut  i  det  samme  og  la 
sig  paa  hellen  i  solskinnet. 

"Hvad  sier  katten  ?"  spurte  0yvind  og  pekte. 

Moren  sang: 

Solen  skinner  vakkert  om  kvelden, 

katten  ligger  doven  ut  paa  hellen. 

"To  smaa  mus, 

flj^te  av  et  krus, 

fire  stykker  fisk 

stjal  jeg  bak  en  disk 

og  er  saa   god   og   mset, 

og  er  saa  doven  og  traet," 

sier  katten. 

Men  hanen  med  alle  hjzfnerne  kom.     "Hvad  sier  ha- 
nen?"  spurte  0yvind  og  slog  haenderne  sammen. 


i63 

Moren  sang: 

Kyllinghjztnen   vingerne  saenker, 
hanen  staar  paa  et  ben  og  taenker. 

"Den  graa  gaas 

styrer  hj^i  nok   kaas; 

men  sc  til   om  den  kan 

naa  en   hane  i  forstand! 

Ind,  ind,  hjzJner,   under  tak, 

solen  kan  gjerne   faa  lov  for  idag," 

sier  hanen. 

Men  to  smaa  fugler  sat  og  sang  oppe  paa  m^^nen 
"Hvad  sier  fuglene?"  spurte  0yvind  og  lo. 

"Herre   Gud,   det  er  godt  at  leve 
for  den  som  slipper  at  straeve," 
sier  fuglene. 

Og  han  fik  h^re  hvad  altsammen  sa  like  ned  til  my- 
ren  som  kr^p  gjennem  mosen,  og  ormen  som  pikket  i 
barken. 

Samme  sommer  begyndte  moren  at  laere  ham  at  laese. 
Bjzlkerne  hadde  han  eid  laenge  og  taenkt  meget  paa  hvor- 
ledes  det  skulde  gaa  til  naar  ogsaa  de  begyndte  at  tale. 
Nu  blev  bokstaverne  til  dyr,  fugler,  og  alt  som  til  var^ ; 
men  snart  begyndte  de  at  gaa  sammen  to  og  to ;  a  stod  og 
hvilte  under  et  trae  som  het  h,  saa  kom  c  og  gjorde  det 
samme ;  men  da  de  kom  sammen  tre  og  fire,  var  det  som 
de  blev  sinte  paa  hverandre;  det  vilde  ikke  rigtig  gaa. 
Og  jo  laengere  utover  han  kom,  des  mere  glemte  han  hvad 
de  var ;  laengst  husket  han  paa  a,  som  han  holdt  mest  av ; 
den  var  et  litet  sort  lam  og  var  venner  med  alle;  men 
snart  glemte  han  ogsaa  a,  boken  hadde  intet  eventyr, 
men  bare  lekser. 

Saa  var  det  en  dag  moren  kom  ind  og  sa  til  ham: 
"Imorgen  begynder  skolen  igjen,  da  skal  du  fj^ge  mig  op 
til  gaarden."* 


164 

0yvind  hadde  hjz^rt  at  skolen  var  et  sted  hvor  mange 
gutter  lekte,  og  det  hadde  han  ingenting  imot.  Han  var 
meget  forn^id;  paa  gaarden  hadde  han  vaeret  ofte,  men 
ikke  naar  der  var  skole,  og  han  gik  fortere  end  moren  op 
over  bakkerne,  for  han  laengtet.  De  kom  op  til  livj^^re- 
stuen"*;  en  forfaerdehg  surr  som  av  kvernhuset  hjemme 
stod  imot  dem,  og  han  spurte  moren  hvad  det  var." 
"Det  er  ungdommen  som  laeser,"  svarte  hun,  og  han  blev 
meget  glad;  for  saadan  var  det  ogsaa  han  hadde  laest 
ffSr  han  kjendte  bokstaverne.  Da  han  kom  ind,  sat  der 
saa  mange  barn  omkring  et  bord  at  der  ikke  var  flere  i 
kirken ;  andre  sat  paa  sine  nistekopper  langs  vaeggene, 
nogen  stod  i  smaa  hoper  omkring  en  tabel ;  skolemesteren, 
en  gammel,  graahaaret  mand,  sat  paa  en  krak  nede  ved 
gruen  og  stoppet  sin  pipe.  Da  0yvind  og  moren  traadte 
ind,  saa  de  alle  op,  og  kvernhus-surret  stanste  som  naar 
de  daemmet  i  renden.  Alle  saa  de  paa  de  indtraedende, 
moren  hilste  paa  skolemesteren,  som  hilste  igjen. 

"Her  kommer  jeg  med  en  liten  gut  som  vil  laere  at 
laese,"  sa  moren. 

"Hvad  heter  den  kroppen?"  spurte  skolemesteren  og 
grov  ned  i  skindposen  efter  tobak. 

"0yvind,"  sa  moren;  "han  kan  bokstaverne,  og  han 
kan  Isegge  sammen."^ 

"Aa  nei  da,"  sa  skolemesteren,  "kom  hit,  du  hvit- 
hode!" 

0yvind  gik  bort  til  ham,  skolemesteren  fik  ham  paa 
fanget  og  tok  huen  av  ham. 

"For  en  vakker  liten  gut!"  sa  han  og  strp5k  ham  i 
haaret. 

0yvind  saa  ham  op  i  jzJinene  og  lo. 

"Er  det  ad  mig  du  ler?"  han  rynket  brynene. 

"Ja,  det  er  det,"  svarte  JZ)yvind  og  skratlo. 


i65 

Da  lo  ogsaa  skolemesteren,  moren  lo,  bjz(rnene  skjVnte 
ogsaa  de  fik  lov  at  le,  og  saa  lo  de  allesammen. 
Dermed  var  0yvind  kommet  ind  paa  skolen. 

Notes. — 1.     picketed;   tied  by  rope. 

2.  i    grunden    [nn],    in    fact;    really. 

3.  alt  som  til  var  =  alt  som  var  til.     At  vaere  til,  to  exist.  , 

4.  0yvind's  father  was  a  husmand,  that  is,  he  had  a  small  piece  ol 
land  belonging  to  a  larger  farm  or  gaard.  This  smaller  piece  of  land  was 
called  en  plads  [plass].  For  the  privilege  of  using  such  a  plads,  the  hus- 
mand was  obliged  to  work  for  the  owner.  The  people  on  the  plads  natur- 
ally refer  to  the  home  of  the  owner  as  gaarden. 

5.  Iiv0re,  that  which  is  reserved  when  one  surrenders  his  property  to 
an  heir. 

6.  The  children  sat  around  a  large  table.  Tn  studying  their  lessons, 
all  read  aloud  at  the  same  time. 

7.  laegge  sammen,  read  by  spelling  and  adding  syllable  to  syllable. 

COMPOSITION. 

I.  0yvind  asked  (bad)  his  mother  to  tell  him  fairy- 
tales. 2.  She  told  him  that  once  upon  a  time  everything 
could  talk.  3.  0yvind  thought  it  was  queer  that  moun- 
tains, streams,  trees,  and  animals  could  talk.  4.  He  had 
gotten  books,  and  now  he  was  to  begin  to  read.  5.  His 
mother  was  to  teach  him.  He  expected  that  the  books 
could  also  talk.  6.  He  had  never  been  to  school  before. 
This  was  to  be  the  first  time.  7.  0yvind  liked  all  that 
noise.  It  reminded  him  of  how  he  read  when  he  first 
began.  8.  When  they  came  in  she  greeted  the  school- 
master. 9.  The  schoolmaster  asked  him  whom  he  was 
laughing  at.  10.  This  was  0yvind's  first  day  at  [on  the] 
school. 

CONVERSATION. 

1.  Hvorfor  vilde  0yvind  hjz(re  eventyr? 

2.  Hvad  var  det  han  vilde  hj2(re  eventyr  om? 

3.  Hvad  var  det  moren  fortalte  ham  om  ? 

4.  Fortsel  hvordan  det  gik  da  0yvind  skulde  til  at 
laese. 

5.  Hvad  trodde  0yvind  at  skolen  var  for  noget? 

6.  Hvad  saa  han  da  han  kom  ind? 


i66 

7.  Beskriv  skolemesteren,  saadan  som  du  tror  han 
ser  ut. 

8.  Hvordan  ser  0yvind  ut? 


LESSON  XXXIX. 

VOCABULARY. 

en  b0n  [b^nn],  — ^ner,  prayer,  at  daekke,  I,  to  cover, 

en  albue,  — r,  elbow.  at  ende  [nn],  II,  to  end. 

en    plads    [plass],    — e(r),  at  holde  [11],  to  hold. 

a  part  of  a  gaard.  See  pre-  at  holde  av,  to  think  of;  to 

ceding  lesson,  note  4.  have  aflfection   for. 

en    bas,    — ser,    bass     (bass  at  passe,  I,  to  watch;  to  take 

singer;  bass  voice).  care  of. 

en    diskant',    ^r,    treble  at  spille  —  spilte  —  spilt  (or 

voice;  soprano.  spillet),  to  play. 

en  virkning,  —er,  effect;  in-  at  synge  —  sang  —  sunget,  to 

fluence.  sing. 

en  bygd,  — er,  neighborhood;  rask,  r,  quick. 

community.  rolig,  — ,  — e,  quiet, 

et  sind  [nn],  — ,  mind.  duelig,  — ,  — e,  able. 

at   gjemme — gjemte — gjemt,  frygtelig,  — ,  —c,  fearful. 

to    hide. 

READING. 

Da  han  skulde  saette  sig,  vilde  de  alle  gjj^re  plads  for 
ham;  han  saa  sig  ogsaa  Isenge  om;  de  hvisket  og  pekte; 
han  dreide  sig  omkring  til  alle  kanter  med  huen  i  haan- 
den  og  boken  under  armen. 

"Nu,  hvad  blir  det  saa  til  ?"  spurte  skolemesteren,  han 
holdt  atter  paa  med  pipen. 

Idet  gutten  skal  vende  sig  mot  skolemesteren,  ser  han 
taet  ved  siden  av  ham  nede  ved  gruestenen  og  sittende 
paa  en  liten  rjzkimalet  ljz(p,  Marit  med  de  mange  navn; 
hun  hadde  gjemt  ansigtet  bak  begge  haender  og  sat  og" 
gl^ttet  hen  til  ham. 


i67 

"Her  vil  jeg  sitte!"  sa  0yvind  raskt,  tok  en  Ij^p  og 
satte  sig  ved  siden. 

Nu  lj2<lftet  hun  Htt  den  armen  som  vendte  imot  ham, 
og  saa  paa  ham  under  albuen;  straks  daekket  ogsaa  han 
sit  ansigt  med  begge  haender  og  saa  paa  hende  under 
albuen.  Slik  sat  de  og  skapte  sig  til  indtil  hun  lo,  saa  lo 
ogsaa  han,  ungerne  hadde  set  det  og  lo  med ;  da  skar  det 
ind  med  frygtelig  sterk  stemme,  men  som  blev  mildere 
after  hvert: 

"Stille,  troldunger,  smaatj^i,  spilleverk!^  —  stille  og 
vaer  snilde  mot  mig,  sukkergriser !" 

Det  var  skolemesteren,  som  hadde  for  vis  at  fyke  op, 
men  bli  god  igjen  i^r  han  endte.  Straks  blev  det  rolig 
i  skolen  indtil  pepperkvernene  atter  begyndte  at  gaa ;  de 
laeste  hjzfit  hver  i  sin  bok,  de  fineste  diskanter  spillet  op,  de 
grovere  stemmer  trommet  hjzJiere  og  h^iere  for  at  ha  al 
overveg^en,  og  en  og  anden  hauket  ind  imellem ;  0yvind 
hadde  i  sine  levedage  ikke  hat  slik  moro. 

"Er  det  slik  her  bestandig?"  hvisket  han  til  Marit. 

"Ja,  slik  er  det,"  sa  hun. 

Senere  hen  maatte  de  f rem  til  skolemesteren  og  laese ; 
en  liten  gut  blev  dernaest  sat  til  at  laese  med  dem,  og  saa 
fik  de  slippe  og  skulde  gaa  hen  og  sitte  rolige  igjen. 

"Nu  har  jeg  ogsaa  faat  en  bukk,"  sa  hun. 

"Hardu?" 

"Ja,  men  den  er  ikke  saa  vakker  som  din." 

"Hvorfor  er  du  ikke  oftere  kommet  op  paa  berget?" 

"Bedstefar  er  raed  jeg  skal  falde  utfor." 

"Men  det  er  ikke  saa  h^it." 

"Bedstefar  vil  ikke  allikevel." 

"Mor  kan  saa  mange  viser,"  sa  han. 

"Du  kan  tro  bedstefar  ogsaa  kan." 

"Ja,  men  han  kan  ikke  om  det  som  mor  kan." 

"Bedstefar  kan  om  en  dans,  han.  —  Vil  du  hfirc  den  ?" 


i68 

"Ja,  gjeme  det." 

"Men  saa  maa  du  komme  laenger  hit,  at  ikke  skole- 
mesteren  skal  merke  det." 

Han  flyttet  sig,  og  saa  sa  hun  frem  en  liten  visestump 
fire-fern  ganger  saa  giitten  laerte  den,  og  det  var  det 
fj^rste  han  laerte  paa  skolen. 

"Op,  unger !"  ropte  skolemesteren ;  "idag  er  det  fjzJrste 
dagen,  saa  skal  I  sHppe  tidlig;  men  f^rst  maa  vi  holde 
b^n  og  synge." 

Der  blev  et  leven  i  skolen,  de  hoppet  av  baenkene, 
sprang  over  gulvet,  snakket  i  munden  paa  hverandre. 

"Stille  fantunger,  skarvunger!  —  stille,  og  gaa  vak- 
kert  over  gulvet,  smaabarn !"  sa  skolemesteren,  og  de  gik 
rolige  hen  og  stillet  sig  op,  hvorefter  skolemesteren  gik 
foran  dem  og  holdt  en  kort  bjzJn.  Siden  sang  de ;  skole- 
mesteren begyndte  med  sterk  bas,  alle  bjzJrnene  stod  med 
foldede  haender  og  sang  med,  0yvind  stod  nederst  ved 
dj^ren  sammen  med  Marit  og  saa  paa;  de  foldet  ogsaa 
haenderne,  men  de  kunde  ikke  synge. 

Dette  var  den  i0rste  dag  i  skolen. 

Tredje  kapitel. 

0yvind  vokste  til  og  blev  en  rask  gut ;  i  skolen  var 
han  blandt  de  f^rste,  og  hjemme  var  han  duelig  i  arbeide. 
Det  kom  derav  at  hjemme  holdt  han  av  moren  og  i  sko- 
len av  skolemesteren ;  faren  saa  han  litet  til ;  ti  enten  laa 
han  paa  fiske,^  eller  han  passet  deres  kvern,  hvor  den 
halve  bygd  malte. 

Det  som  i  disse  aar  hadde  mest  virkning  paa  bans 
sind,  var  skolemesterens  historic,*  som  moren  fortalte 
ham  en  kveld  de  sat  ved  aaren.  Den  gik  ned  i  bans  h0- 
ker,  den  la  sig  under  hvert  ord  skolemesteren  sa,  og  sm^g 
omkring  i  skolen  naar  der  var  stilt.  Den  gav  ham  lydig- 
hfct  og  aerbjzfdighet  og  likesom  et  lettere  nemme  for  alt 
der  blev  laert. 


169 

Notes. — 1.     at  skape  sig  til.  to  cut  up,  make  faces. 

2.  troldunger,  a  naughty  child  is  sometimes  called  a  troldunge.  smaa- 
tjii,  lit.,  little  things,     spilleverk,   spille  -j-  verk   (works),  music   boxes. 

3.  at  ligge  paa  fiske,  to  be  out  fishing. 

4.  The  story  of  Baard  takes  up  one  chapter.  This  is  omitted  as  the 
language  offers  some  difKcuIties.  The  main  facts  are  given  in  the  com- 
position exercises  of  this  and  the  succeeding  lesson, 

COMPOSITION. 

Baard  was  the  name  of  the  schoolmaster.  He  had  a 
brother  whose  name  was  Anders.  They  thought  much 
of  each  other.  They  became  soldiers  and  went  to  war  to- 
gether. After  they  had  returned,  their  father  died.  There 
was  much  property.  They  agreed  to  hold  an  auction 
and  divide  the  money.  Among  other  things  there  was  a 
gold  watch.  Baard  wanted  to  buy  it,  and  so  did  Anders. 
Baard  expected  Anders  to  let  him  have  [get]  it,  and  An- 
ders expected  the  same  of  Baard.  After  a  while  Baard 
bid  fifty  dollars.  Anders  raised  him  [bid  over].  Then 
Baard  laughed:  "One  hundred  dollars,  and  my  brother- 
hood on  the  bargain  (paa  kjjzfpet),"  he  said,  and  walked 
out.  Soon  after,  some  one  came  and  told  Baard  that  the 
watch  was  his;  Anders  had  given  in  [given  himself]. 
Then  he  realized  [understood]  what  it  meant.  Now  he 
thought  only  of  [on]  his  brother,  not  of  the  watch.  He 
stood  a  long  while  thinking  about  this.  The  people  came 
out,  and  among  them  Anders.  When  he  saw  Baard  stand- 
ing by  his  horse,  he  said :  "Tak  for  uret,  Baard.  Du  skal 
ikke  se  det  gaa  den  dag  din  bror  trceder  dig  i  hcolene." 
"Heller  ikke  den  dag  jeg  rider  tilgaards  igjen,"  answered 
Baard,  mounted  his  horse  (steg  tilhest)  and  rode  away. 

CONVERSATION. 

1.  Hvem  var  Marit?  Fortael  om  Marits  og  0yvinds 
fjzJrste  m^ter. 

2.  Hvorfor  fik  ikke  Marit  komme  oftere  paa  berget? 

3.  Hvad  var  det  f j^rste  0yvind  laerte  paa  skolen  ? 


170 

4.  Hvad  var  det  som  hjalp  til  at  0yvind  blev  saa 
flink? 

5.  Hvad  var  det  hans  far  hadde  at  gj^re? 

6.  Hvad  var  det  som  hadde  en  saadan  virkning  paa 
pyvinds  sind? 

LESSON  XL. 

VOCABULARY. 

en  religion',  — er,  religion,  at  konfirme're,    II,    to    con- 
en    opdra'ger,   — e,    educator  firm. 

(lit.,  one  who  brings  up).  at  liste,  I,  to  move  cautious- 
en  ildebrand  [U-nn], — e,  fire.  ly;    to    sneak, 
en  kjaelke,  — r,  sled;  coaster.  at  gj0.   III,   to   bark, 
en  bakke,  — r,  hill.  at  bry.  III,  to  bother. 
ski  [shi]   (pi.),  ski.  at  bry  sig  cm,  to  show  con- 
en  me'ster,  mesterc,  master;  cern   for;   to   care   for. 

champion.  at  laane,  II,  to  loan;  to  lend, 

en  fri'stund   [nn],  — er,  free  ualmin ' delig,  — , — e,  unusual. 

hours.  underlig,    — ,    — e,    queer; 

en  have,  — r,  orchard.  strange, 

en  gang,  — e(r),  entry.  mun'ter,     — t,     — re,     lively; 

jagt,  c.  g.,  chase.  cheerful. 

f0lge   [11],   n.   g.,  company.  graa,  — t,  — ,  gray  (graat,  n. 

konfirmation'     [sjon],    c.    g.,  g.  sing.,  short  vowel;  graat, 

confirmation.  imp.     of    at    graate,     long 

at  blinke,  I,  to  gleam.  vowel). 

Fjerde  kapitel. 

Om  hans  videre  opvekst  til  ett  aar  f^r  konfirmationen, 
er  ikke  stort  at  melde.  Han  laeste  om  morgenen,  arbeidet 
om  dagen,  og  lekte  om  kvelden. 

Da  han  hadde  et  ualmindelig  muntert  sind,  varte  det 
ikke  laenge  i^r  den  naermeste  ungdom  i  fristunderne 
gjerne  fandtes  der  hvor  han  var.  Der  Ijzip  en  stor  bakke 
nedover  til  bugten  foran  pladsen,  langs  berget  paa  den 
ene  side  og  skogen  paa  den  anden,  som  f^r  meldt,  og 


171 

den  hele  vinter  var  her  hver  godveirskveld  og  sj^ndag 
kjaelkebakke  for  bygdens  akende  ungdom.  0yvind  van 
mester  i  bakken,  eide  to  kjaelker,  "Skarptraaveren"  og 
"Skabeistet"^ ;  den  sidste  laante  ban  ut  til  stjzfrre  f0lger, 
den  fjzirste  styrte  ban  selv  og  hadde  Marit  i  fanget. 

Det  fjzfrste  0yvind  i  den  tid  gjorde  naar  ban  vaaknet 
var  at  se  ut  om  det  var  t^veir,  og  saa  ban  at  det  bang 
graat  over  buskene  paa  bin  side  bugten,  eller  bjz(rte  ban 
det  dryppet  av  taket,  da  gik  det  saa  sent  med  paaklaed- 
ningen  som  om  der  intet  var  at  utrette  den  dag.  Men 
vaaknet  ban  —  og  belst  en  s^ndag  —  til  knitrende  kulde 
og  klarveir,  de  bedste  klaer  og  intet  arbeide,  bare  over- 
bjz(ring  eller  kirkegang  om  formiddagen,  og  saa  bele  ef- 
termiddagen  og  kvelden  f  ri,  —  bei !  da  stod  gutten  med  et 
byks  ut  av  sengen,  klaedte  sig  som  til  ildebrand,  og  kunde 
naesten  intet  spise.  Saa  snart  eftermiddagen  var  der  og 
den  fj^^rste  gut  kom  staaende  paa  sine  ski  langs  veikanten, 
svinget  skistaven  over  bodet.  og  ropte  saa  det  gjaldet  i 
aasene  omkring  vandet,  og  saa  en  efter  veien  paa  kjaelke, 
og  nok  en,  nok  en,  — '  da  gutten  avsted  med  "Skarptraa- 
veren",  sprang  bele  Bakken  og  stanste  op  imellem  de 
sidstkomne^  med  en  lang,  skingrende  bauking  der  lo  langs 
bugten  f  ra  aas  til  aas  og  d^^de  f  j^rst  langt  borte. 

Han  saa  da  gjerne  efter  Marit;  men  var  bun  fj^rst 
kommet,  brydde  ban  sig  beller  ikke  mere  om  bende. 

Men  saa  kom  der  en  jul  da  gutten  saavelsom  jenten 
kunde  vsere  saapas  som  i  sit  I7de  aar  og  skulde  begge 
konfirmeres  til  vaaren.  Fjerde  dag  jul  stod  et  stort  lag 
paa  den  j^vre  av  Heidegaardene  bos  Marits  bedstefor- 
seldre,  bos  bvem  bun  var  opdraget,  og  som  hadde  lovt 
bende  dette  lag  nu  paa  tredje  aaret,  men  endelig  den  belg 
maatte  ut  med  det.    Hit  blev  0yvind  indbudt. 

Det  var  en  balvklar,  ikke  kold  kveld,  ingen  stjerner 
saaes ;  dagen  efter  maatte  der  komme  regn.    Der  gik  en 


172 

noget  djzfsig  vind  over  sneen,  som  var  avfj^ket  hist  og  her 
paa  de  hvite  Heidemarker,  andre  steder  hadde  den  lagt 
skavl.  Langs  efter  veien  hvor  ikke  netop  sneen  laa,  var 
der  haalke,  og  den  laa  blaasort  imellem  sneen  og  den  bare 
mark,  og  blinket  stykkevis  bortover  saa  langt  en  kunde 
se.  Langs  fjeldene  hadde  der  gaat  fonner;  efter  dem 
var  der  m^rkt  og  tomt,  men  paa  begge  sider  av  deres 
leie,  lyst  og  sneklaedt  undtagen  hvor  birkeskogen  stak 
sig  sammen  og  gjorde  sort.  Vand  var  ikke  at  se,  men  halv- 
nakne  moer  og  myrer  laa  op  under  fjeldene,  sjz^nderrevne 
og  tunge.  Gaardene  laa  i  svaere  klynger  midt  paa  flaten ; 
de  saa  i  vinterkveldens  mj^rke  ut  som  sorte  klumper  hvor- 
fra  lys  skar  ut  over  marken,  snart  fra  ett  vindu,  snart 
fra  et  andet;  det  syntes  paa  lysene  at  man  hadde  det 
travelt^  inde.  Ungdommen,  den  voksne  og  halvvoksne, 
flokket  sig  sammen  fra  forskjellige  kanter;  de  faerreste 
gik  veien,  eller  forlot  den  i  alle  fald  naar  de  kom  nser 
gaardene,  og  listet  sig  da  frem,  en  bak  fjj^set,  et  par 
under  stabburet,  nogen  for*  laenge  bak  laaven  og  skrek 
som  raever,  andre  svarte  langt  borte  som  katter,  en  stod 
bak  ildhuset  og  gjj^dde  som  en  gammel,  sint  hund  for 
hvem  kvinten  var  brusten,  indtil  der  skedde  almindelig 
jagt.  Jenteme  kom  dragende  i  store  flokker,  hadde  no- 
gen gutter,  heist  smaagutter,  med  sig,  som  sloges  om- 
kring  dem  langs  veiene  for  at  synes  karer.°  Naar  en  saa- 
dan  jenteflok  kom  tilgaards,  og  en  eller  anden  av  de 
voksne  gutter  fik  se  dem,  skilte  jenteme  sig,  {\0'i  ind  i 
gangene  eller  ned  i  haven  og  maatte  drages  frem  og  ind, 
en  for  en.  Somme  var  saa  rent  undselige  at  der  maatte 
gaa  bud  efter  Marit;  hun  kom  da  ut  og  stivnjzfdde®  dem. 
Somme  tider  kom  der  ogsaa  en  som  oprindelig  ikke  var 
buden,  og  hvis  hensigt  det  slet  ikke  var  at  gaa  ind,  men 
bare  se  paa,  indtil  det  blev  saa  at  hun  blot  skulde  ta  en 
eneste  dans.     De  som  nu  Marit  likte  godt,  bad  hun  ind 


173 

til  selve  kaarfolkene  i  et  litet  kammer,  hvor  gamlen  sat 
og  r^kte,  og  bedstemor  gik  omkring;  de  blev  da  skjaenket^ 
og  vel  tiltalt.  0yvind  var  ikke  blandt  dem,  og  dette  faldt 
ham  noget  underlig. 

Notes. — 1.  Skarp,  sharp,  traaver,  trotter,  =  fast  trotter.  Ska,  dam- 
age, +  beist,  beast. 

2.  sidstkomne,  perf.  part,  kommen,  pi.  komne. 

3.  at  ha  det  travelt,  to  be  busy. 

4.  for  [o  long  and  closed],  imp.  of  at  fare,  =  ran  about. 

5.  f aught. ..  .to  show  off. 

6.  stivn0dde,  stiv  4-  imp.  of  at  n0de   (or  n0),  to  urge. 

7.  skjaenket,  treated  to  drink  of  some  kind,  most  likely  home-made  ale. 

COMPOSITION. 

Anders  and  Baard  were  no  longer  friends.  They  did 
not  speak  to  each  other.  Anders  had  a  gaard.  One  eve- 
ning his  barn  burned.  That  same  evening  people  had 
seen  Baard  go  down  toward  Anders'  home. 

From  that  day  on  [av]  Anders  began  drinking.  At 
last  he  took  [became]  sick.  His  wife  came  and  told 
Baard  [it].  He  accompanied  her  home.  Now  the  two 
brothers  began  talking  together,  and  everything  was 
[became]  explained.  It  had  happened  this  way  (det  war 
gaat  til  paa  denne  maate)  :  Baard  had  often  wanted  to  go 
to  his  brother,  but  there  was  always  something  in  the 
way.  One  evening  he  had  gone  as  far  as  to  the  door.  He 
heard  voices  inside :  "Baard  went  to  communion  today.  I 
believe  he  was  thinking  about  you."  "I  know  him.  He 
thinks  only  of  himself,"  was  answered  (blev  det  svaret). 
Soon  Anders  came  out.  He  drew  a  deep  sigh  and  said: 
"Ja  —  ja  —  ja;  —  herre  Gud,  herre  Gud!"  Then  he 
went  in.  Baard  wanted  to  have  spoken  to  him,  but  he 
was  not  able  to  do  so.  Baard  went  to  the  barn,  lit  a  torch 
and  hung  the  watch  where  Anders  could  find  it  the  next 
morning.  That  night  the  barn  burned.  Now  all  was  ex- 
plained; but  that  day  Anders  died.  Baard  provided  for 
(tok  sig  av)  his  wife  and  child. 

But  now  Baard  wanted  to  do  some  good,  and  so  he 
became  schoolmaster. 


174 

Se,  denne  historic  var  det  som  gik  om  den  gamle 
skolemester,  og  i  0yvinds  sind  file  en  saadan  vekst  at  den 
blev  ham  baade  til  religion  og  opdrager. 

CONVERSATION. 

1.  Hvor  gammel  var  0yvind  da  vi  sidst  hjzJrte  om 
ham,  og  hvor  gammel  er  han  nu? 

2.  Fortsel  om  0yvind  og  kjaelkebakken. 

3.  Hvad  menes  der  med  at  0yvind  ikke  brydde  sig 
mere  om  Marit  naar  hun  f  jz^rst  var  kommet  ? 

4.  Beskriv  aftenen  da  laget  skulde  finde  sted. 

5.  Hvordan  bar  ungdommen  sig  ad  da  de  kom  til- 
gaards  ? 

6.  Hvorfor  syntes  0yvind  det  var  underlig  at  han 
ikke  blev  budt  med  ind  hvor  de  gamle  var? 

7.  Hvorfor  blev  han  ikke  budt? 


LESSON  XLI. 

VOCABULARY. 

en  skulder,  — re,  shoulder.  know   (to   have  knowledge 

en  tand    [nn],  -"er,  tooth.  of). 

en  prest,  — er,  pastor.  at   kjende    [nn],    II,   to   feel 

en  kamerat',  — er,  chum.  (also  to  know,  i.  e.,  be  ac- 

en  smerte,  — r,  pain.  quainted  with). 

en  tone,  — r,  tone.  r0d   [r0],  r,  red. 

en  sp0k  (no  pi.),  joke.  blaa,  — t  [blaatt],  — ,  blue. 

at  kaste,  I,  to  throw.  sort,  — ,  — e,  black. 

at  stirre,  I,  to  stare  (at  nid-  voksen,  — t,  — ne,  grown  up. 

stirre,  nid  is  an  intensive).  stolt,  — ,  — e,  proud, 

at  sp0ke,  II,  to  joke.  fin,  r,  fine;  pretty. 

at  glo,  III,  to  stare.  ben,  r,  straight. 

at  vokse — vokste — vokset,  to  ti,   because    (seldom  used   in 

grow.  speech). 

at  smile,  II,  to  smile.  for,  because  (most  common). 

at  vite  —  visste  —  visst,  to  fordi',  because. 


175 

READING. 

Bygdens  gode  spillemand  kunde  ikke  komme  ifir  se- 
nere,  saa  de  indtil  da  maatte  hjselpe  sig^  med  den  gamle, 
en  husmand  som  de  kaldte  Graa-Knut.  Han  kunde  fire 
danser,^  nemlig  to  springere,  en  hailing  og  en  gammel 
saakaldt  Napoleonsvals ;  men  litt  efter  litt  hadde  han 
maattet  gjVre  hallingen  om  til  skotsk  ved  at  forandre  tak- 
ten,  og  en  springdans  maatte  paa  samme  maate  bli  til 
polka  mazurka.  Han  spillet  nu  op  og  dansen  begyndte. 
0yvind  turde  ikke  gaa  med  straks,  ti  her  var  for  mange 
voksne;  men  de  halvvoksne  slog  sig  snart  sammen,  puf- 
fet  hverandre  frem,  drak  litt  sterkt  0l  til  hjgelp,  og  da 
kom  ogsaa  0yvind  med^ ;  hett  blev  der  i  stuen,  lystigheten 
og  j2^1et  steg  dem  til  hodet.  Marit  var  mest  paa  gulvet 
den  kveld,  ventelig  fordi  laget  stod  hos  hendes  bedste- 
forseldre,  og  dette  gjorde  at  ogsaa  0yvind  saa  ofte  til 
hende ;  men  altid  danste  hun  med  andre.  Han  vilde 
gjerne  selv  danse  med  hende ;  derfor  sat  han  over  en 
dans  for  at  kunne  springe  bort  til  hende  straks  den  sluttet, 
og  det  gjorde  han;  men  en  hjzfi,  sortsmusket  kar  med 
sterkt  haar  kaster  sig  foran  ham. 

"Vaek,  unge !"  ropte  han  og  puffet  til  0yvind  saa  han 
naer  var  faldt  baklsengs  over  Marit. 

Aldrig  var  noget  saadant  hsendt  ham,  aldrig  hadde  folk 
vaeret  andet  end  snilde  med  ham,  aldrig  var  han  blit  kaldt 
"unge"  naar  han  vilde  vaere  med ;  han  blev  blussende  rj!^d, 
men  sa  intet  og  trak  sig  tilbake  dit  hvor  den  nye  spillemand 
netop  var  kommet  og  sat  og  stemte  op.  Der  var  stilt  inde 
imellem  flokken,  man  ventet  paa  at  h^re  de  fj^rste  sterke 
toner  av  "ham  selv";  han  pr^vde  og  stemte,  det  varte 
laenge ;  men  endelig  hug  han  i*  med  en  springer,  gutterne 
skrek  og  kastet  sig,  par  for  par,  svingende  ind  i  kredsen. 
0yvind  ser  paa  Marit  der  hun  danser  med  den  sterk- 
haarete  mand ;  hun  lo  over  mandens  skuldre  saa  de  hvite 


176 

taender  vistes,  og  0yvind  kjendte  en   forunderlig  stik- 
kende  smerte  i  brystet  f^rste  gang  i  sit  liv. 

Han  saa  laenger  og  laenger  paa  hende ;  men  hvorledes 
ban  end  saa,  forekom  det  ham  at  Marit  var  ganske 
voksen;  det  kan  ikke  vsere  saa,  ta^nkte  ban,  ti  bun  er  jo 
med  i  kjselkebakkerne  endnu.  Men  voksen  var  bun  dog, 
og  den  sterkbaarede  mand  drog  bende  efter  endt  dans 
ned  paa  fanget;  bun  slet  sig  l^s,  men  blev  dog  sittende 
ved  siden. 

'  0yvind  ser  paa  manden ;  ban  badde  fine  blaa  klaedes- 
klser,  blaaternet  skjorte  og  silket^rklaede ;  et  Htet  ansigt 
badde  ban,  blaa,  sterke  0me,  leende,  trodsig  mund ;  ban 
var  vakker.  0yvind  saa  mere  og  mere,  saa  endelig  ogsaa 
paa  sig  selv;  ban  badde  faat  nye  bukser  til  Jul,  som  ban 
var  meget  glad  i ;  men  nu  saa  ban  det  var  bare  graat 
vadmel ;  tr^ien  var  av  samme  slags,  men  gammel  og 
mj^rk,  vesten  av  rutet  bvergarn,  ogsaa  gammel,  og  med 
to  blanke  og  en  sort  knap.  Han  saa  omkring  sig  og  syn- 
tes  meget  faa  var  saa  daarlig  klaedt  som  ban.  Marit 
badde  sort  livkjole  av  fint  t^i,  s^lje  i  balst^rklsedet  og  et 
sammenlagt  silketjz(rklaede  i  baanden.  Over  bakbodet 
badde  bun  en  liten,  sort  silkebue,  som  var  faestet  med 
store  randete  silkebaand  under  baken.  Hun  var  r^d  og 
bvit,  lo,  manden  talte  med  bende  og  lo;  det  spillet  atter 
op,  og  de  skulde  atter  danse.  En  kamerat  kom  og  satte 
sig  ved  siden  av  bam. 

"Hvorfor  danser  du  ikke,  0yvind?"  sa  ban  blit. 

"Aa  nei,"  sa  0yvind;  "jeg  ser  ikke  saadan  ut."' 

"Ser  ikke  saadan  ut?"  spurte  kameraten;  men  ifir 
ban  kunde  komme  videre,  sa  0yvind : 

"Hvem  er  ban  i  de  blaa  klaedesklaerne,  som  danser 
med  Marit?" 

"Det  er  Jon  Hatlen,  ban  som  Isenge  bar  vaeret  borte 
paa  en  agronomskole  og  nu  skal  ta  gaarden," 


177 

I  det  samme  satte  Marit  og  Jon  sig. 

"Hvem  er  den  gutten  med  det  lyse  haaret,  som  sitter 
der  bortved  spillemanden  og  glor  paa  mig?"  spurte  Jon. 

Da  lo  Marit  og  sa:  "Det  er  husmandsgutten  paa 
Pladsen." 

0yvind  hadde  jo  altid  visst  ban  var  husmandsg-tt ; 
men  f^r  nu  hadde  ban  aldrig  fj^t  det.  Han  kjendte  sig 
likesom  saa  liten  i  kroppen,  kortere  end  alle  andre ;  for 
at  bolde  sig  oppe  maatte  ban  forsjzike  at  taenke  paa  alt 
det  som  bittil  badde  gjort  bam  glad  og  stolt,  like  fra  kjsel- 
kebakken  til  de  enkelte  ord.  Da  ban  ogsaa  taenkte  paa  sin 
far  og  mor,  der  sat  bjemme  og  trodde  at  ban  nu  badde 
det  godt,  syntes  ban  nsesten  ikke  at  kunne  bolde  graaten. 
Omkring  bam  lo  og  sp^kte  allesammen,  felen  Ijomte  like 
ind  i  ^ret  paa  bam;  der  var  et  j^ieblik  bvor  der  likesom 
steg  noget  sort  op;  men  saa  busket  ban  skolen  med  alle 
kamerater,  og  skolemesteren  som  klappet  bam,  og  presten 
som  ved  sidste  eksamen  badde  git  bam  en  bok  og  sagt 
ban  var  en  dygtig  gut;  faren  badde  selv  sittet  og  b^rt 
paa  og  smilt  bortover  til  bam. 

"Vaer  nu  snild,  du  0yvind,"  syntes  ban  skolemesteren 
si  idet  ban  blev  tat  paa  fanget  som  da  ban  var  liten. 
'"Herre  Gud,  det  er  saa  litet  vaerdt  altsammen,  og  i  grun- 
den  er  alle  mennesker  snilde ;  det  ser  bare  ut  som  de  ikke 
er  det.  Vi  to  skal  bli  dygtige,  pyvind,  likesaa  dygtige 
som  Jon  Hatlen;  skal  nok  faa  gode  klaer  og  danse  med 
Marit  i  en  lys  stue,  bundrede  mennesker,  smile  og  tale 
sammen,  to  brudefolk,  presten,  og  jeg  i  koret,  som  ler 
over  til  dig,  og  mor  i  buset,  og  stor  gaard,  tyve  kj^r,  tre 
bester,  og  Marit  god  og  snild  som  paa  skolen " 

Notes. — 1.     maatte  hjaelpe  sig  med,  had  to  get  along  with. 

2.  four  tunes. 

3.  kom....med,   joined  in  the  fun. 

4.  hug  i  med,  struck  up   (a  tune). 

5.  ser ut,    look    (appear). 

6.  ta  gaarden,  take  charge   of  the  gaard. 

7.  All  in  quotation  marks  is  what  it  seemed  to  him  that  the  school* 
master  was  saying. 


178 


COMPOSITION. 

I.  Near  0yvind's  home  was  a  big  hill.  There  the 
young  people  came  together  on  Sunday  afternoons  and 
coasted.  2'  0yvind  was  cheerful  and  had  many  friends. 
He  had  no  brothers  and  sisters  (use  one  word).  3.  When 
he  awoke  in  the  morning,  the  first  thing  he  did  was  to 
look  out  through  the  window.  4.  0yvind  had  two  sleds. 
One  he  used  himself  (selv)  and  the  other  he  lent  to 
others.  5.  There  was  to  be  a  party  at  Marit's  home, 
pyvind  was  also  invited.  6.  When  the  guests  had  ar- 
rived [were  come],  Marit's  best  friends  were  taken  into 
another  room  to  [for  to]  greet  (hilse  paa)  her  grand- 
parents. 7.  "Marit  is  already  grown  up,"  he  thought  to 
himself.  "But  she  can't  be  entirely  grown  up  either ;  she 
is  along  coasting  yet."  8.  He  began  to  compare  his 
clothes  with  Jon  Hatlen's  (J.  H.  sine).  He  felt  that  he 
was  poorly  dressed.  He  had  not  paid  attention  to  such 
things  (saadant)  before.  9.  Marit  was  talking  with 
Jon  Hatlen.  "Who  is  that  light  complexioned  boy  sitting 
[who  sits]  over  there,"  he  asked.  "Husmandsgntten," 
she  answered.  10.  0yvind  had  always  known  that  he 
was  only  a  simple  "husmandsgut."    But  now  he  felt  it. 

CONVERSATION. 

1.  Hvem  var  Graa-Knut? 

2.  Hvorfor  danste  Marit  mere  end  de  andre? 

3.  Hvorfor  sat  0yvind  over  en  dans? 

4.  Hvad  syntes  0yvind  om  at  bli  kaldt  en  "unge"? 

5.  Hvorfor  Hkte  han  ikke  at  Marit  var  blit  voksen? 

6.  Hvad  syntes  han  da  han  hadde  sammenlignet  an- 
dres  klaer  med  sine  egne  ? 

7.  Hvem  er  Jon  Hatlen? 

8.  Hvad  forskjel  er  der  paa  Jon  Hatlen  og  0yvind? 


179 
LESSON  XLII. 

VOCABULARY. 

en  feil,  — ,  mistake.  at  taale,  II,  to  endure. 

et  skridt,  — ,  step.  at  feile,  II,  to  err;  to  ail. 

en  skive  [sjive],  — r,  slice.  at   f0lge,    [11],   —   fulgte   — 

en  lomme,  — r,  pocket.  fulgt,  to  follow. 

en  lysning,  — er,  light  (as  of  at    holde    [11]    op,    to    stop, 

a  fire   in  the  distance).  come  to  end. 

en  grund   [nn],    — e,    reason  at  stanse  —  stanste  —  stan- 

(grund  til,  reason  for).  set,  to  stop. 

at  b0ie  —  b0ide  —  b0iet  (or  at  briste  —  brast  —  brustet, 

b0id),  to  bend.  to  break;  to  burst. 

at  koste,  I,  to  cost.  dum,  — ^t,  — me,  stupid, 

at  t0rre,  I,  to  dry;  to  wipe.  forle'gen,   — t,  — ne,    embar- 

at  r0re,  II,  to  stir.  rassed. 

at     foregaa     — gik,     — gaat  frem'over,   forward;   ahead. 

[gaatt],  to  take  place.  allerede,  already. 

READING. 

Dansen  holdt  op.  ^yvind  saa  Marit  foran  sig  paa 
baenken  og  Jon  ved  siden  med  ansigtet  tset  op  til  hendes ; 
en  stor,  stikkende  smerte  kom  igjen  i  brystet,  og  det  var 
som  om  ban  sa  til  sig  selv:  det  er  jo  sandt,  jeg  bar  ondt.^ 

I  det  samme  reiste  Marit  sig,  og  bun  kom  bent  over 
til  bam.    Hun  bjziide  sig  ned  ove-  bam. 

"Du  skal  ikke  sitte  saadan  og  nidstirre  paa  mig,"  sa 
bun;  "du  kan  skj^nne  folk  logger  merke  til  det;  ta  dig 
nu  nogen  og  dans  med." 

Han  svarte  ikke,  men  saa  paa  bende  og  kunde  ikke 
for  det^ :  jzlinene  l^p  fulde.  Hun  badde  allerede  lettet  sig 
for  at  gaa,  da  bun  saa  det  og  stanste;  bun  blev  med  en 
gang  ildr^,  vendte  sig  om  og  gik  til  sin  plads ;  men  der 
vendte  bun  sig  igjen  og  satte  sig  et  andet  sted.  Jon  g^k 
straks  efter. 

Han  reiste  sig  fra  baenken,  gik  ut  mellem  folket,  ut 


i8o 

paa  gaarden,  satte  sig  inde  i  en  sval  og  visste  saa  ikke 
hvad  han  skulde'  der,  reiste  sig,  men  satte  sig  igjen ;  ti 
han  kunde  jo  likesaa  godt  sitte  der  som  et  andet  sted.  At 
gaa  hjem  brydde  han  sig  ikke  om,  gaa  ind  igjen  heller 
ikke;  det  var  ham  det  samme.  Han  var  ikke  istand  til 
at  samle  noget  av  hvad  der  var  foregaat;  han  vilde  ikke 
taenke  paa  det ;  fremover  vilde  han  heller  ikke  taenke ;  ti 
der  var  intet  som  han  laengtes  til. 

Men  hvad  er  det  ogsaa*  jcg  taenker  paa?  spurte  han 
halvhjz(it  sig  selv,  og  da  han  hadde  hj^rt  sin  egen  stemme, 
taenkte  han:  tale  kan  dii  endnn,  kan  du  le?  og  han  pr;?^vde 
paa:  jo,  han  kimde  le,  og  saa  lo  han,  h^it,  endnu  hj^iere, 
og  da  syntes  han  det  var  kostelig  at  han  sat  der  og  lo 
ganske  alene,  —  og  lo.  Men  Hans,  den  kamerat  som 
hadde  sittet  ved  siden  av  ham,  kom  ut  efter  ham. 

"I  Guds  navn,  hvad  ler  du  ad  ?"  spurte  han  og  stanste 
foran  svalen.    Da  holdt  0yvind  op. 

Hans  blev  staaende  som^  han  ventet  hvad  der  videre 
vilde  ske ;  0yvind  reiste  sig,  saa  sig  forsigtig  om,  og  da 
sa  han  sagte: 

"Nu  skal  jeg  si  dig,  Hans,  hvorfor  jeg  har  vaeret  saa 
glad  i0r;  det  har  vaeret  fordi  jeg  ikke  rigtig  har  holdt 
av  nogen ;  men  f ra  den  dag  vi  holder  av  nogen,  er  vi  ikke 
laenger  glade,"  og  han  brast  i  graat. 

"0yvind !"  hvisket  det  ute  paa  gaarden ;  "0yvind !" 

Han  stanste  og  lyttet. 

"0yvind,"  sa  det  en  gang  til,  litt  sterkere. 

Det  maatte  vaere  den  han  taenkte. 

"J^>"  svarte  han,  ogsaa  hviskende,  tj^rret  sig  raskt  av 
og  traadte  frem. 

Da  kom  et  kvindfolk  stille  over  gaarden. 

"Er  du  der?"  spurte  hun. 

"Ja,"  svarte  han  og  stod, 

"Hvem  er  hos  dig?" 


i8i 

"Det  er  Hans." 

Men  Hans  vilde  gaa ;  "nei,  nei !"  bad  0yvind. 

Hun  kom  nu  taet  hen  til  dem,  men  langsomt,  og  det 
var  Marit. 

"Du  kom  saa  snart  bort,""  sa  hun  til  0yvind. 

Han  visste  ikke  hvad  ban  dertil  skulde  svare.  Der- 
ved  blev  ogsaa  bun  forlegen  ;  de  taug  alle  tre.  Men  Hans 
listet  sig  vaek  saa  smaat  efterbaanden/  De  to  stod  igjen, 
saa  ikke  paa  hinanden,  men  rj^rte  sig  beller  ikke.  Da  sa 
bun  bviskende: 

"Jeg  bar  i  bele  kveld  gaat  med  noget  julegodt  i  lom- 
men  til  dig,  0yvind;  men  jeg  bar  ikke  kunnet  gi  dig  det 
ifir."  Hun  trak  op  nogen  epler,  en  skive  av  en  bykake 
og  en  liten  paelflaske,^  som  bun  stak^  til  bam  og  sa  ban 
kunde  bebolde. 

0yvind  tok  det ;  "tak,"  sa  ban  og  gav  baanden  f rem ; 
bendes  var  varm,  ban  slap  den  straks  som  badde  ban 
braendt  sig. 

"Du  bar  danset  meget  i  kveld." 

"Jeg  bar  saa,"  svarte  bun;  "men  du  bar  ikke  danset 
stort,"  la  bun  til. 

"Jeg  bar  ikke  det,"  svarte  ban. 

"Hvorfor  bar  du  ikke  det?" 

"Aa  — " 

"0yvind !" 

"Ja." 

"Hvorfor  sat  du  og  saa  saadan  paa  mig!" 

"Aa  — " 

"Marit !" 

"Ja." 

"Hvorfor  likte  du  ikke  at  jeg  saa  paa  dig?" 

"Der  var  saa  mange  folk." 

"Du  danste  meget  med  Jon  Hatlen  ikveld.'* 

"Aa,  ja." 


l82 

"Han  danser  godt." 

"Synes  du?" 

"Synes  ikke  du?" 

"Aa,  jo." 

"J  eg  vet  ikke  hvorledes  det  er,  men  i  kveld  taaler  jeg 
ikke  at  du  danser  med  ham,  Marit !"  han  vendte  sig  bort ; 
det  hadde  kostet  ham  at  si  det. 

"Jeg  forstaar  dig  ikke,  0yvind." 

"Jeg  forstaar  det  heller  ikke  selv ;  det  er  saa  dumt  av 
mig.  Farvel,  Marit,  nu  vil  jeg  gaa."  Han  gjorde  et 
skridt  uten  at  se  sig  om. 

Da  sa  hun  efter  ham:  "Det  er  feil,  det  du  har  set, 
0yvind." 

Han  stanste:  "At  du  alt  er  voksen  jente  er  ikke  feil 
set." 

Han  kom  ikke  med  det  hun  hadde  taenkt,  derfor  taug 
hun ;  men  under  dette  ser  hun  lysning  av  en  pipe  ret  'for- 
an  sig ;  det  var  hendes  bedstefar,  som  netop  hadde  dreiet 
om  hj^rnet  og  kom  forbi.    Han  stanste : 

"Er  det  her  du  er,  Marit?" 

"Ja." 

"Hvem  taler  du  med?" 

"0yvind." 

"Hvem,    sa  du?" 

"0yvind  Pladsen." 

"Aa,  husmandsgntten  paa  Pladsen ;  —  kom  straks  og 
f^g  med  ind." 

Notes. — 1.    at  ha  ondt,  to  be  ill. 

2.  kunde   ikke  for  det,    couldn't  help   it. 

3.  skulde  der,  was  there   for,  had  there  to  do. 

4.  A  peculiar  use  of  the  word,  but  common  in  the  spoken  language ; 
=  What  was  I  thinking  about,  anyhow. 

5.  som  =  som  om. 

6.  at  komme  bort,  to  get  away,  to  leave,  to  disappear. 

7.  saa  smaat  efterhaanden,  gradually,  little  by  little  (efterhaanden  is 
here  used  as  an  adverb  of  time). 

8.  pael,   liquid  measure:   half  pint. 

9.  Stale  til  ham,  handed  him  so  no  one  could  tee  it. 


i83 

COMPOSITION. 

I.  "Why  are  you  staring  at  me?  Don't  you  see  that 
people  are  noticing  [pay  attention  to]  it?"  2.  0yvind  did 
not  feel  (reflexive)  well.  He  got  up  and  went  out.  There 
he  sat  all  by  himself  [alone].  He  did  not  understand 
what  [there]  had  happened,  3.  He  did  not  care  to 
think  of  the  past;  neither  did  he  care  to  think  of  the  fu- 
ture. There  was  nothing  to  long  for.  4.  He  was  sur- 
prised [it  surprised  him]  to  find  that  he  could  talk  aloud. 
Then  he  tried  to  find  out  if  he  could  laugh.  5.  When 
he  heard  himself  laugh,  it  struck  him  so  funny  that  he 
laughed  still  more.  While  he  sat  there,  one  of  his  friends 
came  out.  6.  What  were  you  laughing  at?  Oh  (aa), 
nothing  much  (ikke  noget  videre).  Why  are  you  not 
dancing?  Why  have  you  not  been  dancing  any  this  even- 
ing? 7.  What  is  the  reason?  Are  you  sure  [on  that] 
there  is  no  other  reason?  Perhaps  there  is,  but  I  don't 
understand  exactly  what  it  is.  8.  Are  you  ill  ?  Are  you 
not  feeling  well  ?  Is  there  anything  the  matter  with  you 
(er  det  noget  som  feiler  dig)  ?  What  is  the  matter  [what 
is  it]  ? 

CONVERSATION. 

1.  Hvad  mente  0yvind  med  at  han  hadde  ondt? 

2.  Hvorfor  vilde  ikke  Marit  at  folk  skulde  laegge 
merke  til  at  0yvind  saa  paa  hende? 

3.  Hvorfor  satte  ikke  Marit  sig  paa  sin  plads,  men 
gik  et  andet  sted  og  satte  sig? 

4.  Hvorfor  hadde  0yvind  vseret  glad  f^r? 

5.  Hvorfor  var  han  ikke  glad  nu  laenger? 

6.  Hvad  var  det  0y vind  hadde  set  f  eil  ? 


i84 


LESSON  XLIII. 


VOCABULARY. 


en  leilighet  [leilihet],  ^r, 
occasion. 

en  skog,  — e(r),  woods. 

en  figur',  — er,  figure;  de- 
sign. 

en  farve,  — r,  color. 

en  nakke,  — r,  neck  (see 
note). 

en  v6t,   — ter,   mitten. 

en  haug,  — e(r),  pile;  hill. 

s0vn,  c.  g.,  sleep  (see  at  sove, 
at   sovne) . 

s0lv   [sj^ll],  n.  g.,  silver. 

ved  [ve],  c.  g.,  wood  (see 
ved,  prep.). 

at  vaakne,  I,  to  awake. 

at  glimre,  I,  to  glitter. 

at  huske,  I,  to  remember. 


at  tynge,  I,  to  depress  (adj. 
tung);  to  weigh  heavily. 

at  stunde  [nn],  I,  to  aspire 
to;    to    long   for. 

at  skraemme  —  skraemte  — 
skraemt,  to  scare. 

at  naevne,  II,  to  mention. 

stiv,  r,  stiff. 

taus,  — ,  — e,  reticent. 

tyst,  — ,  — e,   hushed;   silent. 

ussel,  — t,  usle,  miserable; 
poor. 

tungsindig,  — ,  — e,  sober 
(lit.,  heavy-minded);  mel- 
ancholy. 

pludselig  [plusseli  or  plut- 
seli;  ds  =  ss  or  ts],  sud- 
denly. 

skikkelig,  — ,  — e,  proper. 


READING. 

Femte  kapitel. 

Da  0yvind  den  fjz^lgende  morgen  slog  j^inene  op,  var 
det  fra  en  lang,  kvaegende  s^vn  og  lykkelige  drj^mmer. 
Marit  hadde  ligget  paa  berget  og  kastet  \0v  ned  paa  ham, 
han  hadde  tat  imot^  og  kastet  op  igjen;  det  var  gaat^  op 
og  ned  i  tusen  farver  og  figurer ;  solen  stod  paa,^  og  hele 
berget  glimret  opunder.  Idet  han  vaaknet,  saa  han  sig 
cm  for  at  finde  alt  igjen ;  da  husket  han  gaarsdagen,  og 
den  samme  stikkende,  saare  smerte  i  brystet  beg>'ndte 
straks.  Denne  blir  jeg  nok  aid  rig  mere  kvit,*  taenkte 
han  og  fj^lte  en  slaphet  som'  faldt  hele  fremtiden  fra 
ham. 


i85 

"Nu  har  du  sovet  laenge,"  sa  moren,  hun  sat  ved  siden 
og  spandt.  "Op  nu  og  spis ;  din  far  er  alt  i  skogen  og 
faelder  ved." 

Det  var  som  denne  stemme  hjalp  ham ;  han  stod  op 
med  litt  mere  mot.  Moren  husket  nok"  sin  egen  danse- 
tid ;  ti  hun  sat  og  trallet  ved  rokken  mens  han  klaedde  sig 
og  spiste ;  derfor"  maatte  han  reise  sig  f ra  bordet  og  gaa 
til  vinduet ;  den  samme  tyngsel  og  ulyst  la  sig  over  ham, 
han  maatte  ta  sig  sammen^  og  taenke  paa  arbeide.  Veiret 
var  slaat  om,^  der  var  kommet  litt  kulde  i  luften,  saa  det 
der  igaar  truet  med  at  falde  som  regn,  faldt  idag  som 
vaat  sne.  Han  tok  paa  sig^°  snesokker,  en  lodden  hue, 
sj^mandstrj^ie  og  votter,  sa  farvel  og  gik  med  jzfksen  paa 
nakken.^^ 

Sneen  faldt  langsomt  i  store  vaate  dusker ;  han  straev- 
de  opover  kjaelkebakken  for  til  venstre"  at  bjziie  ind  i 
skogen;  aldrig,  vinter  eller  sommer,  var  han  fj^r  gaat 
kjaelkebakkerne  uten  at  huske  noget  som  gjorde  ham 
glad,  eller  som  han  laengtes  til.  Nu  var  det  en  dj^d,  tung 
vei ;  han  gled  i  den  vaate  sne,  knaerne  var  stive  enten  av 
dansen  igaar,  eller  av  ulyst;  nu  fj^lte  han  det  var  forbi 
med  kjaelkebakkerne  for  iaar,  og  dermed  for  bestandig. 
Noget  andet  laengtes  han  til  der  han  gik  ind  mellem  stam- 
merne,  hvor  sneen  faldt  tyst;  en  skraemt  rype  skrek  og 
flakset  et  par  favne  borte,  og  ellers  stod  alting  som  ven- 
tet  det  paa  et  ord  der  aldrig  blev  sagt.  Men  hvad  det 
var  han  stundet  efter,  visste  han  ikke  tydelig,  kun  var 
det  ikke  hjem,  heller  ikke  bort,  ikke  til  lystighet,  ikke  til 
arbeide ;  det  var  noget  h^it  tilveirs,  like"  op  som  en  sang. 
Litt  efter  samlet  dette  sig  i  et  bestemt  jzJnske,  det  var  at  bli 
konfirmert  til  vaaren,  og  ved  den  leilighet  at  vaere  num- 
mer  en."  Brystet  banket  mens  han  taenkte  derpaa,  og 
fjzJrend  han  endnu  kunde  h^re  farens  0ks  i  de  skjaelvende 
smaatraer,  hadde  dette  j^nske  sterkere  slag"  i  ham  end 
noget  siden  han  blev  ifidt. 


i86 

Faren  sa,  som  sedvanlig,  ikke  stort  til  ham ;  de  hugget 
begge  to'°  og  drog  sammen  i  hauger.  De  kunde  en  og 
anden  gang  mj2(tes,  og  ved  et  saadant  mjzite  lot  0yvind 
tungsindig  f  aide : 

"En  husmand  maa  slite  meget  ondt," 

"Han  som  andre,"  sa  faren,  spyttet  i  naeven  og  tok 
^sen. 

Da  traeet  var  faeldet,  og  faren  drog  det  op  i  velten, 
sa  0yvind:  , 

"Var  du  gaardmand/^  slaepte  du  ikke  saa." 

"Aa,  da  var  der  vel  andre  ting  som  tynget,"  han  tok 
i  med  begge  haender. 

Moren  kom  op  med  middagsmat  til  dem ;  de  satte  sig. 
Moren  var  munter,  hun  sat  og  trallet  og  slog  f^tterne 
sammen  efter  takten. 

"Hvad  skal  du  ta  dig  for^*  naar  du  blir  stor,  0y- 
vind?"  sa  hun  pludselig. 

"For  en  husmandsgut  er  der  ikke  mange  veier,"  svarte 
han. 

"Skolemesteren  sier  du  maa^®  paa  seminariet,"  sa  hun. 

"Kommer  en  frit  dit  ?"  spurte  0yvind. 

"Skolekassen  betaler,"  svarte  faren,  han  spiste. 

"Har  du  lyst  til  det?"  spurte  moren. 

"Jeg  har  lyst  til  at  laere  noget,  men  ikke  til  at  bli 
skolemester." 

De  taug  alle  tre  en  stund ;  hun  trallet  igjen  og  saa  ut 
for  sig.*°    Men  0yvind  gik  bort  og  satte  sig  for  sig  selv. 

Notes. — 1.     at  ta  imot,  to  receive  or  catch. 

2.  var  gaat  op  og  ned,  i.  e.,  the  showers  of  leaves  had  been  going  etc. 

3.  solen  stod  paa,  the  sun  shone  against  the  leaves  and  the  clifif  (see 
beginning  of  story). 

4.  at  bli  kvit,    to    get    rid    of. 

5.  som  faldt  =  som  om faldt.     Notice  the  inverted  order  with  cm 

left  out ;  this  is  very  common.     Om  is  also  omitted  with  the  regular  word 
order. 

6.  husket  nok i.  e.,  it  was  plain  to  0yvind  that  she  remem- 
bered. 

7.  derfor,  because    of   this    (note   6). 

8.  ta  sig  sammen,  to  compose  himself;  to  make  an  effort  to  control 
himself. 


i87 

9.  slaa  om,  change. 

10.  at  ta  paa  sig,  to  put  on.  This  idiom  is  used  in  connection  with 
articles  of  dress :  at  ta  paa  sig  hatten,   hanskerne,  skoene  etc. 

11.  The  word  for  neck  is  hals;  nakke  means  the  back  of  the  neck. 
The  English  idiom  would  here  use  "his  shoulder." 

12.  for  til  venstre  at  b0ie  o.  s.  v.,  i.  e.,  he  walked  up  the  hill,  then 
turned  to  the  left. 

13.  like,  straight. 

14.  According  to  custom,  those  who  were  to  be  confirmed  were  placed 
in  a  certain  order  in  the  center  aisle,  the  boys  on  one  side,  the  girls  on 
the  other.  It  was  considered  a  distinct  honor  to  be  placed  at  the  head 
of  the  row. 

15.  slag,  stroke;  =  took  a  firm  hold. 

16.  begg^e  to,  lit.,   both   two;   a   parallel   form   to  alle  tre,   alle  fire,   etc. 

17.  gaardmand,  owner  of  a  gaard.  Var  du....,  notice  inverted  order 
to  designate  condition,  and  past  tense  because  of  condition  contrary  to  fact. 

18.  at  ta  sig  for,  to  take  to,  to  take  up,  to  do  (as  an  occupation,  a 
life  work). 

19.  The  verb  is  here  omitted   after  the  modal   auxiliary. 

20.  saa  ut  for  sig,  looked  out  into  vacancy. 

COMPOSITION. 

I.  It  was  late  when  0yvind  woke  up  the  next  morn- 
ing. The  sun  was  shining  through  the  window.  2.  He 
had  slept  well  [good].  He  had  been  dreaming.  He 
dreamt  about  his  first  meeting  with  Marit.  3.  When  he 
awoke  he  remembered  all  that  had  taken  [found]  place 
the  evening  before.  4.  "How  shall  I  get  rid  of  this  sting- 
ing pain?"  he  asked  himself,  but  could  find  no  answer. 
5.  0yvind  had  lost  all  his  courage.  His  future  seemed 
dark  to  him  [him  dark].  6.  I  must  take  hold  and  begin 
to  work.  This  will  not  do  (gaar  ikke  an).  7.  It  was 
snowing.  The  snow  was  falling  thick  and  heavy.  It  was 
hard  [heavy]  walking  up  the  hill.  8.  0yvind  did  not 
know  clearly  what  he  was  longing  for.  But  after  a  while 
it  became  clear  to  him.  9.  He  wanted  to  win  honor,  and 
the  highest  honor  he  knew  of  was  to  be  number  one  at 
his  confirmation.  10.  Now  you  are  nearly  grown  up. 
What  are  you  going  to  do  ?    Are  you  going  to  school  ? 

CONVERSATION. 

1.  Hvor  hadde  0yvind  vseret  kvelden  f^r? 

2.  Hvordan  var  det  gaat  ham  der? 

3.  Hvad  var  det  0yvind  hadde  drj2^mt? 

•     4.     Hvor  var  det  0y vind  og  far  hans  arbeidet  ? 


i88 

5.  Hvad  er  en  kjaelkebakke? 

6.  Hvilket  jzJnske  var  det  0yvind  gik  og  taenkte  paa? 

7.  Hvad  er  en  gaardmand? 

8.  Hvad  er  en  husmand? 

9.  Hvad  var  det  0yvind  hadde  lyst  til  ? 
10.  Hvorfor  vilde  han  ikke  bli  skolemester? 


LESSON  XLIV. 

VOCABULARY. 

en  sjael,  — e,  soul.  at  betrag'te  [kt],  to  view;  to 

en   fristelse,  — r,   temptation.  consider. 

en   f0lelse,  — r,  feeling.  at  staenge,  II,  to  bar;  to  hem 

et  maal,  — ,  aim;   goal.  in. 

en  kvern,  ^-e(r),  mill.  at  tvile,  II,  to  doubt. 

en  tvil,  — ,  doubt.  at  male,  II,  to  grind  (also  to 

en  maate,  — ^r,  manner;   way  paint). 

(in  which  things  are  done).  at   ake  —  akte   —  aket    (or 

Aid,  c.   g.,   diligence.  akt),  to  coast. 

lyst,  c.  g.,  desire;  (at  ha  lyst,  at  skille  —  skilte  —  skilt,  to 

to   like,   as   to    like   to   do,  part    (transitive;    skilles    is 

etc.).  used   for   intransitive). 


at  angre,   I,  to  regret. 


READING. 


"Vi  behj^ver  just  ikke  at  laane  av  skolekassen,"  sa 
hun  da  gutten  var^  gaat. 

Manden  saa  paa  hende :  "Fattigfolk  som  vi  ?" 

"Jeg  liker  ikke,  Thore,  du  bestandig  gir  dig  ut  for* 
fattig,  naar  du  ikke  er  det." 

De  skottet  begge  ned  efter  gutten  om'  han  ikke  kunde 
h^re  det.  Derefter  saa  faren  kvast  paa  konen :  "Du  snak- 
ker  som  du  bar  vetet  til." 

Hun  lo ;  "det  er  likesom*  ikke  at  takke  Gud  for  at  det 
er  gaat  os  vel,"  sa  hun  og  blev  alvorlig. 


i89 

"Han  kan  vel  takkes  uten  med  sjzHvknapper  paa," 
mente  faren. 

"Ja,  men  ved  at  la  0yvind  gaa  som  igaar  til  dansen, 
takkes  han  heller  ikke." 

"0yvind  er  husmandsgut." 

"Derfor  kan  han  klaedes  skikkelig,  naar  vi  har  raad' 
til  det." 

"Snak  om  det  saa  han  selv  h^rer  det!" 

"Han  hjzJrer  det  ikke;  ellers  kunde  jeg  nok  ha  lyst  til 
det,"  sa  hun,  og  saa  tappert  paa  manden,  som  var  m^rk 
og  la  skeen  bort  for  at  ta  sin  pipe. 

"Slik  ussel  plads  som  vi  har,"  sa  han. 

"Jeg  maa  le  ad  dig,  som  altid  taler  om  pladsen ;  hvor- 
for  naevner  du  aldrig  kvernene?" 

"Aa,  du  og  de  kvernene ;  jeg  tror  du  taaler  ikke  hjzfre 
dem  gaa." 

"Jo,  Gud  ske'  lov  og  tak ;  bare  de  vilde  gaa  baade  nat 
og  dag." 

"Nu  har  de  staat  siden  ifiv  jul." 

"Folk  maler  da  ikke  om  juledagene." 

"De  maler  naar  der  er  vand ;  men  siden  de  fik  kvern 
ved  Nystrjz(mmen,  gaar  det  skr^pelig." 

"Han  sa  ikke  saa,  skolemesteren,  idag." 

"Jeg  skal  la  en  tausere  kar  styre  med  vore  penger  end 
skolemesteren." 

"Ja,  han  burde  sidst  tale  med  din  egen  kone." 

Thore  svarte  ikke  herpaa,  han  hadde  netop  faat  ild 
paa  pipen,  heldet  sig  nu  op  til  en  risbundt  og  flydde  med 
blikket  f^rst  for  konen,  siden  for  s^nnen  og  heftet  det 
ved  et  gammelt  kraakerede  som  hang  halvkvaelvt  bortpaa 
en  furugren. 

0yvind  sat  for  sig  selv  med  fremtiden  foran  sig  som 
en  lang,  blank  is,  hvorefter  han  for  f^rste  gang  lot  det 
Staa  strykende  avsted  fra  den  ene  strand  til  den  andcn. 


At  fattigdommen  staengte  til  alle  sider,  fjzflte  han;  men 
derfor  gik  ogsaa  al  bans  tanke  ut  paa  at  komme  den  forbi. 
Fra  Marit  badde  den  vistnok  skilt  bam  for  bestandig; 
hende  betragtet  han  halvt  som  bortlovet  til  Jon  Hatlen; 
men  al  bans  tanke  stod  tiF  at  kapljzJpe  med  bam  og  bende 
bele  livet  bortover.  Ikke  oftere  at  bli  puflfet  som  igaar, 
derfor  bolde  sig  borte  til  ban  var  noget ;  og  saa  med  den 
almaegtige  Guds  bjaelp  bli  noget,  det  taenkte  ban  paa,  og 
der  faldt  ikke  en  tvil  i  bans  sjsel  om  at  det  vilde  lykkes. 
Han  badde  en  dunkel  fjz^lelse  av  at  gjennem  laesning  vilde 
det  gaa  bedst;  bvad  maal  den  skulde  bane,  maatte  ban 
senere  selv  taenke  paa. 

Det  blev  kjaelkef^re*  om  kvelden,  barnene  kom  paa 
bakken,  men  ikke  0yvind.  Ved  aaren  sat  ban  og  laeste. 
og  ban  badde  ikke  et  jz^ieblik  at  spilde.  Barnene  ventet 
Isenge,  tilsidst  blev  en  og  anden  utaalmodig  —  kom  op, 
la  ansigtet  til  ruten  og  ropte  ind ;  men  ban  lot®  som  ban 
ikke  bjz(rte.  Der  kom  flere,  og  kveld  efter  kveld ;  de  gik 
utenfor  i  stor  forundring;  men  ban  vendte  ryggen  til  og 
laeste,  kjaempet  trolig  for  at  samle  mening.  Senere  bjzJrte 
ban  at  Marit  beller  ikke  kom.  Han  laeste  med  en  Aid  som 
selv  faren  maatte  si  gik  for  vidt.^°  Han  blev  alvorlig; 
ansigtet,  der  badde  vseret  saa  rundt  og  bljMt,  blev  ma- 
grere,  skarpere,  jz^iet  baardere;  sjelden  sang  ban,  aldrig 
lekte  ban;  det  var  som  tiden  ikke  slog  til."  Naar  fri- 
stelsen  kom  paa  bam,  var  det  som  nogen  bvisket :  "siden, 
siden!"  og  bestandig:  "siden." 

Barnene  rendte,  ropte  og  lo  en  stund  som  f0r ;  men  da 
de  ikke  kunde  kalde  bam  ut  til  sig  bverken  med  sin  egen 
akende  lystigbet  eller  sine  rop  ind  med  ansigtet  paa  ru- 
ten, blev  de  efterhaanden^^  borte;  de  fandt  andre  leke- 
pladser,  og  snart  stod  bakken  tom. 

Notes. — 1.  at  vsere  used  as  tense  auxiliary  in  place  of  at  ha. 

2.  at  gi  sig  ut  for,   to  pretend ;  —  fattig,   to  pose  as  poor. 

3.  i.  e.,  to  see  if  he  could 

4.  likesom,  as  if.     The  exact  shade  of  meaning  is  not  expressed  in  the 


191 

literal  translation.     Det  er  refers  to  his  way  of  acting  and  talking,  to  his 
attitude. 

5.  at  ha  raad  til,  to  have  the  means,  to  afford. 

6.  ske2_  subjunctive  (§47),  lit.,  (to)  God  happen  praise  and  thanks, 
=  thank  (jod. 

7.  stod  til,  was  bent  on. 

8.  In  such  composite  words,  f0re  is  used  to  designate  favorable  con- 
dition; kjaelkef0re  ^  snow  in  fine  condition  for  coasting;  skifffre. .  ..for 
skiing. 

9.  at  la  (late)  som,  to  act  as  if;  to  pretend.  In  English  the  negative 
expression  would  be  used:  did  not  let  on  that 

10.  at  gaa  for  vidt,  to  go  too  far  (in  a  figurative  sense) ;  to  overdo. 
At  gaa  for  langt  is  usually  taken  literally,  but  may  also  be  used  for  going 
beyond  bounds,  limits,   etc. 

11.  i.  e.,  time  seemed  too  short,     at  slaa  til   (of  time),  to  reach. 

12.  efterhaanden,  by  and  by. 

COMPOSITION. 

I.  Is  that  your  book,  or  have  you  borrowed  it?  2. 
Whose  book  have  you  borrowed?  3.  May  I  take  your 
book  [can  I  get  to  borrow].  4.  He  pretended  to  be 
poorer  than  he  really  was.  5.  He  was  not  poor ;  he  had 
money  in  the  bank.  6.  We  have  nothing  to  be  thankful 
[to  thank]  for.  7.  I  have  a  notion  to  say  this  so  he  can 
hear  [he  hears]  it.  8.  I  can't  stand  to  hear  all  this  noise. 
9.  I  couldn't  bear  to  hear  those  mills  grinding  (use  inf.) 
day  and  night.  10.  pyvind  sat  by  himself  thinking  about 
his  poverty  and  his  future,  ii.  He  saw  that  his  poverty 
[the  poverty]  stood  in  the  way  of  [for]  his  future.  12. 
I  must  try  to  overcome  that  first  of  all.  13.  He  wished 
to  attain  to  [to  become]  something  and  he  did  not  doubt 
[doubted  not  on]  that  he  would  succeed  [it  would  be  suc- 
ceeded him].  14.  He  wanted  to  study,  but  he  did  not 
know  what  the  goal  would  be.  15.  He  began  to  be  [be- 
come] very  diligent;  he  studied  constantly.  16.  His 
friends  came  to  get  him  along  coasting,  but  he  pretended 
he  did  not  hear  them. 

CONVERSATION. 

1.  Hvorfor  behjzfvde  ikke  0yvinds  foraeldre  at  laane 
av  skolekassen? 

2.  Hvorledes  tjente  de  pengene? 

3.  Hvem  var  det  som  stelte  med  deres  penger? 


192 

4-     Hvad  visste  0yvind  om  disse  penger? 

5.  Hvorfor  trodde  0yvind  at    fattigdommen    skilte 
ham  fra  Marit? 

6.  Hvorfor  vilde  han  "bli  noget"  ? 

7.  Paa   hvilken  maate   taenkte   0yvind   han   skulde 
bedst  naa  frem  (i.  e.,  attain  his  aim,  succeed)  ? 

8.  Hvad  har  vi  i^r  laest  om  kjaelkebakken? 

9.  Hvad  menes  der  med  at  selv   faren  syntes  det 
gik  for  vidt? 


LESSON  XLV. 


VOCABULARY. 


to 


to 


et  sjm,  — ,  view;  sight. 

is,  c.  g.,  ice. 

at  merke,  I,  to  notice. 

at  lokke,  I,  to  coax. 

at   lete   —   lette   —   lett, 

search, 
at   kraenke,    I,   to   oflfend; 

hurt   (one's   feelings). 
at  sukke,  I,  to  sigh, 
at  speile,  I  or  II,  10  mirror, 
at  be  (or  bede)  —  bad  [ba] 

—  bedt,  to  ask;  to  request, 
at  tilstaa,  to  confess;  to  own 

up. 
at  gli    (or  glide)   —  gled  — 

glidd  (gledet),  to  glide, 
at  bevaege,   I,   to  move   (be- 

vaeget,  moved  emotionally; 

agitated). 


at  baere  —  bar  —  baaret,  to 

carry.  (This  verb  is  used 
intransitively  as  a  verb  of 
motion;  the  exact  meaning 
depends  upon  the  subject 
and  context.  Maanen  bar 
utover,  the  moon  sailed 
forth  above  it  all). 

skamfuld   [11],  r,  ashamed. 

slik,  r,  (adj.),  such;  (adv.),  in 
the   same  way  or   manner. 

n0dvendig,  — ,  — e,   necessary. 

aergjer'rig,  — ,  — e,  ambi- 
tious (acre,  honor,  gjerrig. 
greedy). 

flink,  r,  able  (in  text:  become 
a  good  student). 


READING. 

Men  skolemesteren  merket  snart  det  var  ikke  den 
gamle  0yvind,  der  laeste  fordi  det  faldt  sig  saa,  og  lekte 
fordi  det  var  njzidvendig.    Han  talte  ofte  med  ham,  lokket 


193 

og  lette ;  men  det  vilde  ikke  lykkes  ham  at  finde  guttens 
hjerte  saa  let  som  i  gamle  dage.  Han  talte  ogsaa  med 
foraeldrene,  og  if^lge  samraad  kom  han  ned  en  sjz^ndags- 
kveld  sidst  paa  vinteren  og  sa,  da  han  hadde  sittet  en 
stund : 

"Kom  nu,  0yvind,  saa  skal  vi  gaa  ut,  jeg  vil 
gjerne  tale  med  dig." 

0yvind  tok  paa  sig^  og  fulgte.  Det  bar  opover  mot 
Heidegaardene,  samtalen  gik  godt,  men  om  intet  vigtig; 
da  de  var  kommet  naer  gaardene,  b^ide  skolemesteren 
av  mot  en  som  laa  i  midten,  og  da  de  kom  Isenger  frem, 
hjz^rte   de   rop   og  lystighet   derifra. 

"Hvad  er  her  paafaerde^?"  spurte  0yvind. 

"Her  er  dans,"  sa  skolemesteren;  "skal  vi  ikke  gaa 
ind?" 

"Nei." 

"Vil  du  ikke  gaa  med  paa  dans,  gut?" 

"Nei,  ikke  endnu." 

"Ikke  endnu?     Naar  da?" 

Han  svarte  ikke. 

"Hvad   mener   du   med :    endnu  ?" 

Da  gutten  ikke  svarte,  sa  skolemesteren :  "Kom  nu, 
ikke  slik  snak." 

"Nei,  jeg  gaar  ikke!" 

Han  var  meget  bestemt  og  dertil  bevaeget. 

"At*  din  egen  skolemester  skal  staa  her  og  be  dig 
gaa  til  dans!" 

Der  blev  lang  taushet. 

"Er  der  nogen  derinde  som  du  er  raed  for'  at  se?" 

"Jeg  kan  jo  ikke  vite  hvem  som®  er  der." 

"Men    kunde   der  vaere   nogen?" 

0yvind  taug. 

Da  gik  skolemesteren  like  bort  til  ham,  la  haanden 
paa  bans  skulder:  "Er  du  raed  for  at  se  Marit?" 


194 

0yvind  saa  ned,  aandedrsettet  blev  tungt  og  kort. 

"Si  det  til  mig,  du  0yvind." 

0yvind  taug. 

"Du  er  kanske  skamfuld  for  at  tilstaa  det,  siden 
du  ikke  er  konfirmert;  men  si  mig  det  allikevel,  du 
0yvind,  og  du  skal  ikke  angre  det." 

pyvind  saa  op,  men  kunde  ikke  faa  ordet  frem  og 
gled  til  side  med  ^iet. 

"Du  er  heller  ikke^  mere  glad  paa  det  sidste';  hol- 
der hun  mere  av  andre  end  av  dig?" 

0yvind  taug  fremdeles,  skolemesteren  f^lte  sig  litt 
krsenket  og  vendte  sig  fra  ham;  de  gik  tilbake. 

Da  de  hadde  gaat  et  langt  stykke,  stanste  skole- 
mesteren saa  vidt^  at  0yvind  kom  paa  siden  av  ham. 

"Du   laenges   vel   efter  at  b!i   konfirmert?"   sa  han. 

"Ja." 

"Hvad  taenker  du  saa  at  ta  dig  for?" 

"Jeg  vilde  gjerne  ind  paa  seminariet."^" 

"Og  saa  bli  skolemester  ?" 

"Nei." 

"Du  synes  ikke  det  er  stort  nok?" 

0yvind  taug.     De  gik  atter  et  langt  stykke. 

"Near  du  har  vaeret  paa  seminariet,  hvad  vil  du 
saa?" 

"Jeg  har  ikke  rigtig  tsenkt  paa  det." 

"Dersom  du  hadde  penger,  vilde  du  nok  gjerne^^ 
kjj2$pe  dig  en  gaard?" 

"Ja,  men  beholde  kvernene." 

"Da  er  det  bedst  at  du  tar  paa^^  agronomskolen." 

"Laerer  de  saa  meget  der  som  paa  seminariet?" 

"Aa,  nei;  men  de  laerer  hvad  de  siden  skal  bruke." 

"Faar  de  nummer^^   der  ogsaa?" 

"Hvorfor   sp^r   du   saa?" 

"Jeg  vilde  gjerne  bli   flink." 

"Det  kan  du  vist  bli  uten  nummer." 


195 

De  gik  atter  tause,  til  de  saa  Pladsen;  der  skar  lys 
ut  av  stuen,  berget  hang  sort  over  nu  i  vinterkvelden, 
vandet  laa  nedenfor  med  blank,  blinkende  is,  skogen 
stod  omkring  den  stille  bugt,  men  uten  sne,  maanen 
bar  utover  og  speilte  skogen  i  isen. 

"Her  er  vakkert  paa  Pladsen,"  sa  skolemesteren. 

0yvind  kunde  sommetider  se  paa  den  med  de  0me 
hvormed  han  saa  da  moren  fortalte  eventyr,  eller  med 
det  syn  han  hadde  naar  han  rendte  i  bakken ;  nu  gjorde 
han  dette:  alt  laa  Ij^ftet  og  klart. 

"Ja,  her  er  vakkert,"  sa  han,  men  sukket. 

"Far  din  har  hat  nok  i  den  plads;  du  kunde  ogsaa 
ha  nok  i  den." 

Det  glade  syn  av  stedet  var  med  en  gang  borte. 
Skolemesteren  stod  som  han  ventet  svar;  han  fik  intet, 
rystet  paa"  hodet  og  gik  med  ind.  Han  sat  der  en 
stund  hos  dem,  men  var  mere  taus  end  talende,  hvor- 
ved  ogsaa  de  andre  blev  tause.  Da  han  sa  farvel, 
fulgte  baade  manden  og  konen  ham  utenfor  d^ren;  det 
var  som  de  begge  ventet  paa  at  han  skulde  si  noget. 
De  blev  imidlertid  staaende  og  se^^  op  i  kvelden. 

"Her  er  blit  saa  uvant  stille,"  sa  endelig  moren, 
"siden  barnene  har  flyttet  bort  med  sin  lek." 

"I  har  heller  ikke  laenger  noget  barn  i  huset," 
sa  skolemesteren. 

Moren  forstod  hvad  han  mente.  "0yvind  er  ikke  glad 
paa  det  sidste,"  sa  hun. 

"Aa,  nei ;  den  som  er  sergjerrig,  er  ikke  glad,"  han 
saa  med  den  gamles  ro  op  i  Guds  stille  himmel. 

Notes. — 1.  det  faldt  sig  saa,  it  so  happened;  it  was  convenient. 

2.  at  ta  paa  sig,  to  put  on   (articles  of  dress). 

3.  paafaerde   [ — faere],  =  going  on. 

4.  Elliptical  statement  beginning  with  a  subordinate  clause.  Supply 
"The  idea  that  (or  of)    " 

5.  In  this  idiom  Norse  requires  the  preposition,  English  does  not: 
raed  for  at  se,  afraid  to  see. 

6.  Rel.  pro.  after  inter,  pro.  is  used  in  dependent  interrogative  sen- 
tences. 


196 

7.  heller  ikke  =  nor. ..  .either;  not ....  either. 

8.  paa  del  sidste,   of  late. 

9.  saa  vidt  at....koni,   long  enough    for.... to   come. 

10.  Et  seminarium  corresponds  to   our   Normal   School. 

11.  vilde  du  nok  gjerne,   I   presume    (dare  say)    you   would  like  to 

(jerne  (60,  3). 

12.  tar  paa  agrono^nskolen,  go  (off)   to   (attend)   the  agricultural  school. 

13.  nummer,    grades   of   rank. 

14.  at    ryste     paa    hodet,     the     Norse    idiom    requires    the    preposition 
instead   of  the   possessive  pronoun. 

15.  In   place    of   using    two    participles,    the    second   verb    takes    the    in- 
finitive form:  not  blev  staaende  og  seende,   but  blev  staaende  og  se. 


COMPOSITION. 

I.  0yvind  was  not  as  happy  as  he  used  to  be.  2.  Be- 
fore he  used  to  read  because  he  had  to,  and  play  because 
it  was  necessary.  3.  Now  he  had  quit  playing  [with  to 
play]  and  used  all  his  time  for  reading  (til  laesning;  til 
at  laese  i).  4.  He  asked  if  0yvind  would  come  out,  he 
wanted  to  talk  with  him.  5.  0yvind  asked  what  [there] 
was  going  on.  6.  The  schoolmaster  answered  that  there 
was  a  dance,  and  asked  him  if  he  wouldn't  come  along  in. 
7.  When  0yvind  would  not  go  in,  the  schoolmaster  asked 
him  if  there  was  anyone  in  there  whom  he  was  afraid  to 
meet  (se;  traeffe).  8.  0yvind  answered  that  he  did  not 
know  who  was  there.  9.  0yvind  was  not  confirmed  yet ; 
he  was  to  be  confirmed  the  following  [to  the]  summer. 
10.  They  stood  a  long  time  [long]  looking  at  the  beauti- 
ful view. 

CONVERSATION. 

1.  Hvorfor  hadde  pyvind  laest,  og  hvorfor  hadde  han 
lekt? 

2.  Hvad  var  grunden  til  at  han  laeste  saa  meget  nu? 

3.  Hvorfor  vilde  ikke  0yvind  ind  i  dansestuen  ? 

4.  Hvorfor  fjz(lte  skolemesteren  sig  krsenket? 

5.  Hvad  var  det  0yvind  taenkte  at  ta  sig  for  naar 
han  blev  konfirmeret? 

6.  Hvorfor  vilde  han  ikke  bli  skolemester? 

7.  Hvorfor  vilde  0yvind  vite  om  man  fik  nummer 
ved  agronomskolen? 


197 

8.  Naar  var  det  hans  mor  hadde  fortalt  ham  eventyr? 

9.  Hvad  var  det  hun  fortalte  ham  om  ? 

10.  Hvordan  saa  pladsen  ut  nu  mens  han  taenkte  paa 
den  tid  da  moren  fortalte  eventyr? 

11.  Hvordan  saa  den  ut  da  skolemesteren  mente  han 
"kunde  ogsaa  ha  nok"  i  pladsen  ? 

12.  Hvorfor  var  ikke  0yvind  glad  laenger? 


LESSON  XLVI. 


VOCABULARY. 


en  bi'bel,  — ler,  Bible;  bibel- 
historie,   Bible-history. 

en  profet',  ^-er,  prophet. 

et  bud,  — ,  commandment. 

en  fot,  f0t'ter,  foot. 

en  st0vle,  — r,  boot;  shoe. 

ros,  c.  g.,  praise. 

angst,  c.  g.,  fear,  dread;  anx- 
iety. 

en  pr0ve,  — r,  test;   trial. 

en  draape,  — r,  drop  (regn- 
draape,   rain-drop). 

adfaerd,  c.  g.,  behavior;  con- 
duct. 

at  hulke,  I,  to  sob. 

at  velsig'ne  [ — singne],  I,  to 
bless,  (velsignet  mand,  kind 
man). 

at  slippe  —  slap  —  sluppet, 
transitive:  to  let  go;  intr. : 
to  escape;  (here  used  for 
passing  the  confirmation 
test). 

at  gripe  —  grep  —  grepet, 


to  catch  (as  with  a  grip. 
Compare    Eng.    gripe). 

at  ut'saette  —  utsatte  —  ut- 
sat,  to  postpone. 

at  ut'ta  (uttage)  —  uttok  — 
uttat  (uttaget),  to  select 
(to   take  out). 

sik'ker,  — t,  — re,  certain;  se 
sikkert,  see  clearly. 

forun'derlig,  — ,  — e,  strange. 

kjaerlig,  — ,  — e,  kind;  affec- 
tionate (kjaer,  dear;  kjaer- 
lighet,  love). 

inderlig,  — ,  — e,  heartfelt;  an 
intensive  expressing  hearti- 
ness; inderlig  venskap,  in- 
timate friendship;  inderlig- 
het,   cordiality. 

umu'lig,  — ,  — e,  impossible. 

omkring',   about,   around. 

nemlig,  namely. 

iblandt',   among. 

slet,  an  intensive  adverb; 
slet  ikke,  not... at  all. 


198 

READING. 

Sjette  kapitel. 

Et  halvt  aar  efter,  om  hj^sten  nemlig  (konfirmatio- 
nen  var  blit  utsat  til  da),  sat  hovedsognets  konfirman- 
ter  i  prestens  borgestue  for  at  uttages;  iblandt  dem 
0yvind  Pladsen  og  Marit  Heidegaardene.  Marit  var 
netop  komniet  ned  fra  presten,  hvor  hun  hadde  faat  en 
vakker  bok  og  megen  ros;  hun  lo  og  snakket  med  sine 
veninder  til  alle  sider  og  saa  omkring  sig  mellem  gut- 
terne.  Marit  var  fuldvoksen  jente,  let  og  fri  i  al  sin 
adfaerd,  og  gutterne  saavelsom  jenterne  visste  at  byg- 
dens  bedste  ungkar,  Jon  Hatlen,  gik  paa  frieri^  til 
hende;  hun  kunde  sagtens  vsere  glad,^  der  hun  sat. 
Nede  ved  djziren  stod  nogen  j  enter  og  gutter  som  ikke 
var  sluppet  frem;  de  graat,  mens  Marit  og  hendes  ven- 
inder lo;  iblandt  dem  var  en  liten  gut  i  sin  fars  st^vler 
og  sin  mors  kirketjzfrklaede. 

"Gud,  aa  Gud!"  hulket  han,  "jeg  t^r  ikke  gaa 
hjem  igjen." 

Og  dette  grep  dem  der  endnu  ikke  hadde  vaeret 
oppe,  med  samf j^lelsens  magt ;  der  blev  almindelig  taus- 
het.  Angsten  stod  dem  i  hals  og  0ine,  de  kunde  ikke  se 
sikkert  og  heller  ikke  svelge,  hvortil  de  fj^lte  en  bestan- 
dig  trang. 

En  sat  og  regnet  over*  hvad  han  kunde,  og  skj^nt 
han  blot  nogen  timer  i  forveien  hadde  fundet  ut  at  han 
kunde  alt,  fandt  han  nu  like  saa  sikkert  ut  at  han  kunde 
intet,  ikke  engang  laese  indenad." 

En  anden  la  sammen  sit  synderegister®  fra  han  var 
saa  stor  han  kunde  huske  til  nu  han  sat  der,  og  han 
fandt  det  just  ikke  underlig  av  Vorherre  om  han  lot 
ham  gaa  tilbake/ 

En  tredje  sat  og  tok  merke  av  alle  utvortes  ting*; 
dersom  klokken,  som  netop  skulde  slaa,  ikke  fik  slaget 


199 

f rem  f^r  han  kom  til  20,  saa  slap  han ;  dersom  den  han 
hj^rte  i  gangen,  var  gaardsgutten  Lars,  saa  slap  han; 
dersom  den  store  regndraape  som  arbeidet  nedover  ru- 
ten,  kom  saa  langt  som  til  listen,  saa  slap  han.  Den 
sidste  og  avgjj^rende  prpJve  skulde  vaere  cm  han  fik  den 
h^ire  fot  snodd  omkring  den  venstre,  og  dette  var  ham 
aldeles  umulig. 

En  fjerde  visste  med  sig  selv  at  blev  han  bare  hjz^rt 
om  Josef  i  bibelhistorien,  og  om  daapen  i  forklaringen, 
eller  om  Saul,  eller  i  hustavlen,  eller  om  Jesus,  eller 
i  budene,  eller  —  han  sat  endnu  og  prfivde  da  han  blev 
ropt  ind. 

En  femte  hadde  lagt  en  forunderlig  elsk  paa®  bjerg- 
praekenen;  han  hadde  drjzJmt  om  bjergpraekenen,  han 
var  viss  paa  at  bli  hj^rt  i  bjergpraekenen,  og  han  ram- 
set  op  bjergpraekenen  for  sig  selv;  han  maatte  gaa  ut^ 
ved  husvaeggen  for  at  laese  over  bjergpraekenen,  —  da 
han  blev  kaldt  op  for  at  eksamineres  om  de  store  og 
smaa  profeter. 

En  sjette  taenkte  paa  presten,  som  var  en  velsignet 
mand  og  kjendte  saa  godt  bans  far,  tsenkte  ogsaa  paa 
skolemesteren,  som  hadde  et  saa  kjaerlig  ansigt,  og  paa 
Gud,  som  var  saa  inderlig  god  og  hadde  hjulpet  mange 
i0r,  baade  Jakob  og  Josef,  og  saa  taenkte  han  paa  at 
mor  og  bans  sj^Jsken  sat  hjemme  og  bad  for  ham,  saa 
det  visst  vilde  hjselpe. 

Den  syvende  sat  og  slog  av  paa***  alt  det  han  hadde 
taenkt  at  bli  her  i  verden.  Engang  hadde  han  taenkt  at 
ville  drive  det  til"  konge,  engang  til  general  eller 
prest,  nu  var  den  tid  forbi;  men  like  til  han  kom  hit, 
hadde  han  dog  tsenkt  at  ville  gaa  tilsjjzJs  og  bli  kaptein, 
kanske  sjjz^r^ver,  og  handle  sig  frygtelige  rigdommer 
til^^;  nu  slog  han  fjzlrst  av  rigdommen,  saa  sj^rj^veren, 
saa  kapteinen,  styrmanden,  han  stanste  ved  matrosen,  i 


200 

det   hjz(ieste   baatsmanden,   ja,   det   var   muHg   han   slet 
ikke  gik  tilsjj2(s,  men  tok  plads  under  sin  fars  gaard." 

Notes. — 1.  This  refers  to  a  fixed  custom.  Before  confirmation,  all 
candidates  meet  for  private  examination  in  the  Porklaring  (explanation 
to   the   Catechism)    and    in   Bible-history.      Those   who  pass    (slipper  frem) 

?et    confirmed;     those    who    fail    must    attend    classes    for    another    year 
gaa   tilbake).      Each    gets    a   number    which    shows    his    grade    and    deter- 
mines his   position   m   the   aisle   at  the  ceremony. 

2.  at   gaa   paa  frieri   (til),   to  court. 

3.  kunde  sagtens  vaere  glad,  of  course  she  ought  to  be  happy ;  well, 
she  ought  to  be  happy,  der  hun  sat  is  added  for  emphasis ;  this  addage 
is  very  common  in  colloq.  language :      Du  er  bra  fin,  der  du  gaar. 

4.  at  regne  over,  (at  regne,  to  count,  to  figure),  reckoning  over; 
figuring   out;    testing   himself. 

5.  indenad,  in  or  from  the  book ;   utenad,  by  heart ;   from  memory. 

6.  synd,   sm,  register,  index,     at  laegge  sammen,   to  sum  up. 

7.  ^aa  tilbake,   note   1. 

8.  1.    e.,    took   note   of    (made   omens   of)    external   things. 

9.  at  laegge  elsk  paa,  to  take  a  liking  to. 

10.  at  slaa  av  paa,  to  renounce. 

11.  at  drive  det  til,  to  work   (himself)    up  to  become. 

12.  at    handle    sig    rigdomme    til,    (handle    til    sig    — ),    to    gain    riches 
through   trading. 

13.  at  ta   plads    (part   of   a   gaard),    to   become   husmand. 


COMPOSITION. 

I.  The  confirmation  had  been  postponed  from  [the] 
summer  till  [the]  autumn.  2.  It  is  now  half  a  year 
since  the  schoolmaster  came  [for]  to  get  pyvind  along  to 
a  dance  [on  dance].  3.  The  boys  and  girls  of  the 
neighborhood  had  [were]  met  up  at  the  pastor's  home.  4. 
Some  were  confident  [sure  on]  that  they  would  pass,  but 
others  were  afraid  they  would  not  [afraid  for  they  not 
should]'.  5.  Those  who  had  [were]  passed  were  laugh- 
ing, while  those  who  had  not  passed  sat  crying.  6.  One 
sat  thinking  about  [on]  what  he  would  do  if  he  passed. 
7.  Another  was  figuring  out  what  he  knew  and  what  he 
did  not  know.  8.  Only  a  little  while  ago  he  found  he 
knew  it  all  by  heart ;  now  he  finds  that  he  can't  even  read 
from  the  book.  9.  One  sat  taking  note  of  things  about 
him;  the  last  test  was  to  twist  one  (at  sno  det  ene)  leg 
around  the  other.  10.  Another  was  sure  that  he  would 
be  examined  on  (h^rt  i)  the  Sermon  on  the  Mount;  he 
was  called  in  and  asked  about  the  prophets. 


201 

CONVERSATION. 

1.  Hvad  hadde  Marit  faat  ros  for? 

2.  Hvem  er  Jon  Hatlen? 

3.  Hvor  har  vi  lajst  om  ham  i0r  ? 

4.  Hvorfor  turde  ikke  gutten  gaa  hjem? 

5.  Her  fortaelles  om  syv  av  gutterne;  hvordan  bar 
den  f^rste  sig  ad?    Den  anden?  den  tredje?  osv. 


LESSON  XLVII. 


VOCABULARY. 


en  nabo,  — «r,  neighbor. 

et  ansvar,  — ,   responsibility. 

en   dommer,  — e,   judge. 

en  byrde,  — r,  burden. 

en  tanke,  — r,   thought. 

et  haap,  — ,  hope. 

en  begjm'delse,  — ^r,  begin- 
ning. 

et  forsaet,  — ter,  resolution. 

en  negl  [neil],  — e(r),  finger 
nail. 

uorden,  c.  g.,  confusion;  dis- 
order. 

naade,  c.   g.,  mercy. 

ret,  c.  g.,  right;  justice. 

at  tygge,  I,  to  chew. 

at  sladre,  I,  to  gossip;  to 
tattle. 

at  lyve  —  l0i  —  l0iet,  to  lie. 


at  vaenne  sig  til,  I,  to  accus- 
tom oneself  to;  to  get  used 
to. 

at  vaenne  sig  av  med,  to  break 
one's  habit  of — . 

at  naerme  sig,  I,  to  draw  near. 

at  undre  sig,  I,  to  wonder 
at;   to   marvel. 

blid  [bli],  r,  gentle;  mild. 

at  smyge  —  sm0g  —  sm0get, 
to  slink;  to  creep. 

glat,  — ,  — ^te,  smooth. 

maegtig,  — ,  — e,  mighty. 

ledig,  — ,  — e,  idle;  super- 
fluous. 

V  e  m  o  '  d  i  g,  — ,  — e,  sad; 
mournful. 

bestan'dig,  — ,  — e,  constant 
(adv.,   always). 

selv   [sel],  adv.:  even. 


READING. 

Den  ottende  var  mere  viss  i  sin  sak,  dog  ikke  sik- 
ker;  ti  selv  den  flinkeste  var  ikke  sikker.  Han  taenkte 
paa  de  klaer  ban  skulde  konfirmeres  i,  hvad  de  skulde 


202 

brukes  til  hvis  han  ikke  slap.  Men  slap  ban,  skulde 
ban  til  byen  og  faa  klaedesklaer  og  komme  bjem  igjen 
og  danse  i  julen  til  misundelse  for  alle  gutter  og  for- 
bauselse  for  alle  j  enter. 

Den  niende  regnet  anderledes;  han  oprettet  en  liten 
kontrabok  med  Vorherre,  hvori  han  paa  den  ene  side 
satte  som  "debet":  han  skal  la  mig  slippe  frem,  og  paa 
den  andre  siden  som  "kredit":  saa  skal  jeg  aldrig  mere 
lyve,  aldrig  mere  sladre,  bestandig  gaa  i  kirke,  la  jen- 
terne  vaere^,  og  vaenne  mig  av  med  at  bande. 

Men  den  tiende  taenkte  at  hadde  Ole  Hansen  slup- 
pet  ifjor,  var  det  mere  end  uretfaerdighet  om  ikke  han 
slap  iaar,  som  altid  hadde  vseret  bedre  paa  skolen  og 
desuten  var  av  bedre  folk^. 

Ved  siden  av  ham  sat  den  ellevte,  som  droges'  med 
de  raedsomste  hevnplaner  i  tilfaelde  av*  at  han  ikke  slap, 
enten  at  braende  ned  skolen,  eller  T0mme  bygden  og 
komme  igjen  som  prestens  og  hele  skolekommissio- 
nens  tordnende  dommer,  men  hj^imodig  la  naade  gaa 
for  ret.  Til  en  begyndelse^  vilde  han  ta  tjeneste'  i 
nabobygden  hos  nabopresten  og  der  til  nseste  aar  staa 
nummer  i  og  svare  saa  hele  kirken  maatte  undre  sig. 

Men  den  tolvte  sat  for  sig  selv  under  klokken  med 
begge  haender  i  lommen  og  saa  vemodig  ut  over  for- 
samlingen.  Ingen  her  visste  hvad  byrde  han  bar, 
hvilket  ansvar  han  stod  i.  Hjemme  var  der  en  som 
visste  det;  ti  han  var  forlovet.  En  stor,  langbenet 
kongle  gik  hen  ad  gulvet  og  naermet  sig  bans  fot;  han 
pleide  at  trae  paa  det  ekle  insekt ;  men  idag  l^ftet  han 
kjserlig  foten  for  at  den  i  fred  kunde  gaa  dit  den  vilde. 
Hans  stemme  var  blid  som  en  kollekt^,  bans  ^ine  sa 
vedholdent  at  alle  mennesker  var  gode,  bans  haand 
gjorde  en  ydmyg  bevaegelse  ut  av  lommen  og  op  i  haa- 
ret  for  at  laegge  det  mere  glat.  Blot  han  kunde  smyge 
lempelig  igjennem  dette  farlige  naalejz^ie,  vilde  han  nok 


203 

vokse  ut  igjen  paa  den  andre  siden,  tygge    tobak    og 
gj^re   forlovelsen   offentlig. 

Men  nede  paa  en  lav  skammel  med  benene  i  krok" 
op  under  sig  sat  den  uroHge  trettende;  hans  smaa, 
gnistrende  j^ine  l0p  hele  stuen  rundt  tre  ganger  i  se- 
kundet,  og  under  det  sterke,  stride  hode  veltet  alle  de 
tolvs  tanker  i  en  broget  uorden,  £ra  det  maegtigste  haap 
til  den  mest  s^nderknusende  tvil,  fra  de  ydmygste  for- 
saetter  til  de  mest  bygde-jz^delaeggende  hevnplaner,  og 
imidlertid  hadde  ban  spist  op  alt  det  ledige  kjjzJt  paa 
sin  h^ire  tommelfinger,  holdt  nu  paa  med  neglene  og 
sendte  store  stykker  bortover  gulvet. 

Notes. — 1.  at  la  en  vaere,  to  let    (leave)   one  alone. 

2.  av  bedre  folk,   i.    e.,  as  to   social   rank. 

3.  droges,    imp.    tense   of   at   drages,    to   wrestle. 

4.  i  tilfaelde  av,  in  the  event  that ;   in  case  of. 

5.  til  en  begyndelse,  to  begin  with. 

6.  at  ta  tjeneste,  to  take  service ;  to  hire  out. 

7.  This  refers  to   the  reading  of  a  portion  of  Scripture  in  the  church 
ritual. 

8.  =  with  his  legs  drawn  up  under  him. 

COMPOSITION. 

I.  What  shall  I  use  my  confirmation  suit  [clothes] 
for  if  I  don't  pass?  2.  The  ninth  decided  that  if  he 
passed  he  would  neither  lie  nor  swear,  but  always  go  to 
church.  3.  When  he  passed,  I  ought  to  pass  too ;  I  used 
to  know  my  lessons  better  than  he  did.  4.  If  I  don't  pass, 
I  shall  skip  the  country  [neighborhood]  and  never  come 
back  for  a  long  time  (paa  Isenge).  5.  To  begin  with  I 
shall  hire  out  in  a  neighboring  district  and  be  confirmed 
there,  6.  No  one  knows  what  a  burden  I  bear,  nor  what 
responsibility  I  am  in,  7.  If  I  only  can  slink  through 
this  needle's  eye,  I  shall  bulge  out  on  the  other  side  all 
right.  8.  The  thirteenth  was  sitting  on  a  low  stool  by 
the  door;  in  his  head  tumbled  the  thoughts  of  the  other 
twelve  in  motley  confusion. 


ao4 

CONVERSATION. 

1.  Hvad  var  det  den  ottende  taenkte  paa? 

2.  Hvad  lovte  den  niende  at  gjjz^re  dersom  han  slap 
frem? 

3.  Av  hvilke  grunde  ventet  den    tiende    at    slippe 
frem? 

4.  Hvad  vilde  den  ellevte  gjj^re  dersom    han    ikke 
slap? 

5.  Hvorfor  vilde  den  tolvte  saa  gjerne  tro  at  alle 
mennesker  er  gode? 

6.  Hvad  vilde  han  (den  I2te)    gjj^re    dersom    han 
slap? 

7.  Hvordan  saa  den  trettende  ut? 

8.  Hvad  taenkte  han  paa? 


LESSON  XLVIII. 

VOCABULARY. 

et  blik,  — ,  glance.  at  ryste,  I,  to  shake, 

en   an '  strengelse,   — ^r,    exer-  at  storme,  I,  to  storm. 

tion.  at  trykke,  I,  to  press, 

en    forsa'gelse,   — r,    self-de-  endelig,  — ,  ^-e,  final. 

nial;   renunciation.  at  forla'te  —  forlot'  —  for- 
kund'skap  [nn],  c.  g.,  knowl-  latt',  to  leave;  to  forsake. 

edge.  forel0big,  — ,  — e,  temporary; 
lykke,  c.  g.,  luck;   good  for-  adv.:  for  the  present. 

tune.  faerdig,  — ,^-e,  ready;  through. 

I0n   [Ijzfnn],  c.  g.,  reward.  omhyg'gelig,  — ,  — e,  careful; 
op'muntring,    c.   g.,    encour-  painstaking. 

agement.  streng,  r,  strict. 

lat'ter,  c.  g.,  laughter.  overlegen, — t, — ne,   superior. 

at  skuffe,  I,  to  disappoint.  heller... end,   rather. .  .than. 

READING. 

0yvind  sat  borte  ved  vinduet,  hadde  vaeret  oppe  og 
hadde  svaret  paa  alt  hvorom  han  blev  spurt;  men  ikke 


205 

hadde  presten  sagt  noget,  ei  heller  skolemesteren ;  han 
hadde  i  over  et  halvt  aar  taenkt  paa  hvad  begge  vilde 
si  naar  de  fik  vite  hvad  han  hadde  arbeidet,  og  han  fjzilte 
sig  nu  meget  skuffet,  tillike  kraenket.  Der  sat  Marit, 
som  for  ulike  mindre  anstrengelse  og  kundskap  hadde 
faat  baade  opmuntring  og  Ij^n;  det  var  netop  for  at 
staa  stor  i  hendes  jz(ine  han  hadde  arbeidet,  og  nu 
naadde  hun  leende  hvad  han  hadde  arbeidet  til  med 
saa  megen  forsagelse.  Hendes  latter  og  spas  braendte 
ham  paa  sjaelen ;  den  frihet  hvormed  hun  bevaeget  sig, 
gjorde  ham  ondt.  Han  hadde  undgaat  omhyggelig  at 
tale  med  hende  siden  hin  kveld ;  der  skal  gaa  aar  hen, 
taenkte  han;  men  synet  av  hende,  saa  glad  og  over- 
legen  hun  sat  der,  det  trykket  ham  til  jorden,  og  alle 
bans  stolte  forsaetter  hang  som  vaatt  Ij^v. 

Han  forsj^te  dog  litt  efter  litt  at  ryste  av.  Det 
kom  an  paa^  om  han  idag  blev  nummer  en,  og  herpaa 
ventet  han.  Skolemesteren  pleide  at  bli  litt  efter  hos 
presten  for  at  ordne^  ungdommen,  og  siden  gaa  ned 
og  fortaelle  dem  utfaldet;  det  var  jo  i'kke  den  endelige 
avgj^relse,  men  det  var  hvad  presten  og  han  forelj^ig 
var  kommet  overens*  om.  Samtalen  i  stuen  blev  liv- 
ligere  efterhvert  som  flere  blev  pr^^vet  og  slap;  men 
nu  begyndte  de  aergjerrige  at  sondre  sig  sterkt  ut  fra 
de  glade;  de  sidste  gik  saa  snart  de  hadde  faat  fjzdge, 
for  at  meddele  foraeldrene  sin  lykke,  eller  de  ventet  for 
andres  skyld,  som  ikke  var  faerdige;  de  fj^rste  derimot 
blev  mere  og  mere  stille,  ^inene  saa  spaendt  mot  dj^ren. 

Endelig  var  ungdommen  faerdig,  de  sidste  var  kom- 
met ned,  og  skolemesteren  take  altsaa'  nu  med  presten. 
0yvind  saa  til  Marit;  hun  var  like  glad,  men  blev  dog 
sittende,  —  om  for  sin  egen  skyld  eller  andres,  visste 
han  ikke.  Hvor  vakker  Marit  var  blit;  blendende  fin  i 
huden  var  hun  som  ingen*  han  i0r  hadde  set,  naesen 
var  litt  opkastet,   munden   smaaleende^.      0inene    var 


206 

halvlukkede  naar  hun  ikke  netop  saa  paa  en,  men  der- 
fpr  kom  blikket  altid  med  uventet  magt  naar  det  kom, 
—  og  som  hun  selv  vilde  loegge  til  at  him  ikke  mente 
noget  med  det,  smilte  hun  halvt  i  det  samme.  Haaret 
var  heiler  m^rkt  end  lyst,  men  det  var  smaakruset,  og 
laa  langt  frem  til  begge  sider  saa  at  det  sammen  med 
de  halvlukkede  jziine  gav  noget  dulgt  som  man  aldrig 
kunde  bli  faerdig  med.  Man  var  ikke  ganske  sikker 
paa  hvem  det  var  hun  saa  efter  naar  hun  sat  for  sig 
selv  og  imellem  flere;  heller  ikke  hvad  hun  egentlig 
taenkte  naar  hun  saa  vendte  sig  til  en  og  talte;  ti  hun 
tok  likesom  straks  tilbake  hvad  hun  gav.  Indunder 
alt  dette  er  vel  egentlig^  Jon  Hatlen  gjemt,  taenkte  0y- 
vind,  men  saa  dog  bestandig  paa  hende. 

Da  kom  skolemesteren.  Enhver  forlot  sin  plads 
og  stormet  omkring  ham. 

"Hvad  nummer  har  jeg?" 

"End  jeg?" 

"End  jeg,  jeg?" 

"Hys,  opl^pne  unger,  intet  spektakel  her!  —  ro- 
lige®,  saa  skal  I  faa  hjzire  det,  barn !"  Han  saa  sig  lang- 
somt  om.  "Du  er  nummer  2,"  sa  han  til  en  gut  med 
blaa  ^ine,  der  saa  b^nlig  paa  ham,  og  gutten  danste 
ut  av  kredsen.  "Du  er  nummer  3,"  —  han  slog  paa  en 
rj^dhaaret,  rask  liten  en  som  stod  og  slet  ham  i  tr^ien; 
"du  er  nummer  5,  du  nummer  8,"  osv.  Han  fik  se  Ma- 
rit:  "Du  er  nummer  i  av  jenterne";  hun  blev  blussende 
T0d  over  ansigt  og  hals,  men  forsj^cte  at  smile.  "Du 
nummer  12,  har  vaeret  doven,  din  knegt,  og  en  stor 
sk^ierfant;  du  nummer  11,  ikke  bedre  at  vente,  gutten 
min;  du  nummer  13,  maa  laese  dygtig,  mpJte  frem  til 
overhearing,  ellers  gaar  det  dig  gait!" 

0yvind  kunde  ikke  holde  det  ut  laenger;  nummer 
I  var  vistnok  ikke  nsevnt ;  men  han  stod  den  hele  tid  saa- 
ledes  at  skolemesteren  kunde  se  ham. 


207 

"Skolemester !"  —  han  h^rte  ikke;  "skolemester !" 
—  tre  ganger  maatte  han  gjenta  det  fjzJr  det  blev  hjzfrt. 

Endelig  saa  skolemesteren  paa  ham.  "Nummer  9 
eller  10,  husker  ikke  sikkert  hvilket,"  sa  han  og  vendte 
sig  til  en  anden. 

"Hvem  er  nummer  i  da?"  spurte  Hans,  som  var 
0yvinds  bedste  ven. 

"Det  er  ikke  dig,  du  krushode!"  sa  skolemesteren 
og  slog  ham  paa  haanden  med  en  papirrulle. 

"Hvem  er  det  da?"  spurte  flere,  "hvem  er  det,  ja 
hvem  er  det?" 

"Det  faar  den  vite  som  har  nummeret,"  svarte 
skolemesteren  strengt;  han  vilde  ikke  ha  flere  sp^rs- 
maal.  —  "Gaa  nu  vakkert  hjem,  barn,  tak  eders  Gud, 
og  glsed  eders  forseldre!  Tak  ogsaa  eders^°  gamle  sko- 
lemester; I  hadde  sittet  der  net  og  gnaget  ben^^,  hadde 
ikke  han  vseret!" 

De  takket  ham  og  lo,  de  drog  jublende  avsted;  ti  i 
dette  jzfieblik  da  de  skulde  hjem  til  foraeldrene,  var  de 
alle  glade.  Blot  en  var  igjen,  som  ikke  straks  kunde 
finde  sine  b^er,  og  som,  da  han  fandt  dem,  satte  sig 
ned  som  skulde  han  paany  til  at  laese  dem  over. 

Notes. — 1.      ei   heller   =   not either. 

2.  det  kommer   an   paa,   it   depends   on    (upon). 

3.  ordne,   give  them  their  respective  places. 

4.  at  komme  overens,  to  agree   (come  to  an  agreement). 

5.  See  sentence  having  note  3. 

6.  ingen  also  excludes  Marit.  Such  expressions  are  logical  errors, 
but  they  are  allowed  in  usage. 

7.  smaa  (pi.  of  liten)  +  leende  (pres.  part,  of  at  le).  Such  composite 
forms    with    smaa    are    very    common. 

8.  vel  egentlig,  used  to   express  supposition   (vel,   60,   5.) 

9.  rolige,  =  vaer  rolige. 

10.  eders.      See   §11,   note   2. 

11.  i.   e.,   you   would   have   been  in   a   pretty   fix,   etc. 

COMPOSITION. 

I.  0yvind  had  answered  all  the  questions,  and  now 
he  expected  the  minister  to  say  something.  2.  But  the 
minister  had  not  said  anything  when  he  was  through 
(ready).    3.    This  was  what  0yvind  had  been  working 


208 

for,  and  now  he  felt  very  much  disappointed.  4.  Marit, 
who  had  merely  been  playing  and  amusing  herself,  was 
given  (file)  both  praise  and  presents.  5.  Everything  de- 
pends on  my  getting  number  one.  6.  It  was  not  always 
the  one  who  was  most  diHgent  who  received  this  number. 
7.  It  was  often  given  to  those  who  had  rich  parents.  8. 
The  children  rushed  toward  him  to  find  out  which  num- 
ber each  was  to  get.  10.  There  was  one  who  did  not 
leave  [go]  with  the  rest  [others],  but  took  his  books  and 
sat  down  as  though  [som  om]  he  was  going  to  begin 
reading  again. 

CONVERSATION. 

1.  Hvad  ventet  0yvind  at  presten  og  skolemesteren 
skulde  si? 

2.  Hvorfor  hadde  han  Isest  saa  fiittig? 

3.  Hvad  var  det  0yvind  hadde  "forsaget"   for  at 
laere  saa  meget? 

4.  Hvad  menes  der  med  "de  aergjerrige"? 

5.  Hvad  menes  der  med  "de  glade"? 

6.  Hvordan  ser  Marit  ut? 

7.  Hvem  er  Hans?    Hvor  har  vi  fjzfr  h^rt  om  ham? 

8.  Hvordan  gik  det  med  0yvind? 

LESSON  XLIX. 

VOCABULARY. 

en  pagt,  ^-cr,   covenant.  taknem'melighet,  c.  g.,  grati- 

en   utsigt,  — er,   chance;   op-  tude. 

portunity.  sedvane,  c.  g.,  custom. 

et  aandedrag  [nn],  — ^  breath  kris'tendom,  c.  g.,  Christian- 

(lit.    breath-draw).  ity. 

en  stilling,  — er,  position.  f orf aen '  gelighet,  c.  g.,  vanity, 

en  synd  [nn],  — er,  sin;  syn-  asrgjer'righet,  c.  g.,  ambition. 

der    [with   d    pronounced],  vrede,    c.    g.,   anger. 

sinner.  hast,  c.  g.,  hurry. 


209 

at  haeve,  I,  to  raise.  travel,   r,   busy. 

at  lette,    I,   to    lift;   to   raise.      bamslig,    — ,    — e,     childish; 

heftig,  — ,  —c,  violent.  childlike. 

READING. 

Skolemesteren  gik  bort  til  ham:  "Nu,  0yvind,  skal 
du  ikke  gaa  med  de  andre?" 

Han  svarte  ikke. 

"Hvorfor  slaar  du  op^   dine  bj^ker?" 

"]eg  vil  se  hvad  jeg  bar  svart  gait  idag." 

"Du  bar  vistnok  ikke  svart  noget  gait." 

0yvind  saa  da  paa  bam,  taarerne  stod  bam  i  ^inene, 
ban  saa  ufravendt  paa  bam,  mens  en  efter  en  randt 
nedover;  men  ban  sa  ikke  et  ord. 

Skolemesteren  satte  sig  foran  bam:  "Er  du  ikke 
glad  nu,  at  du  er  sluppet  frem?" 

Det  baevret  om  munden,  men  ban  svarte  ikke. 

"Din  mor  og  far  vil  vaere  meget  glade,"  sa  skole- 
mesteren og  saa  paa  bam. 

0yvind  kjaempet  laenge  for  at  faa  et  ord  frem,  en- 
delig  spurte  ban  sagte  og  avbrutt:  "Er  det.  .  .fordi  jeg 
. .  er  busmandsgut,  . .  at  jeg  staar  nummer  9  eller 
10?" 

"Vistnok  er  det  derfor,"  svarte  skolemesteren. 

"Saa  nytter  det  jo  ikke  mig  at  arbeide,"  sa  ban 
klangljzfst  og  sank  sammen  over  alle  sine  drummer. 
Pludselig  l0het  ban  bodet,  bsevet  den  b^ire  baand,  slog 
den  i  bordet  med  al  sin  magt,  kastet  sig  ned  paa  sit  an- 
sigt  og  brj^t  ut  i  den  beftigste  graat. 

Skolemesteren  lot  bam  ligge  og  graate,  rigtig 
graate  ut.  Det  varte  Isenge ;  men  skolemesteren  ventet 
til  graaten  blev  barnsligere.  Da  tok  ban  om  bans  bode 
med  begge  baender,  lettet  det  op  og  saa  ind  i  det  for- 
grsedte  ansigt. 


210 

"Tror  du  det  er  Gud  som  nu  har  vaeret  hos  dig?" 
sa  han    og  holdt  ham  venlig  imot  sig. 

0yvind  hulket  endnu,  men  kortere,  taarerne  randt 
mere  stille;  men  han  turde  ikke  se  paa  ham  som  spurte, 
ei  heller  svare. 

"Dette,  pyvind,  har  vaeret  ljz(n  som  forskyldt".  Du 
har  ikke  laest  av  kjserhghet  til  din  kristendom  og  dine 
foraeldre;  du  har  laest  av  forfaengelighet." 

Der  blev  stilt  i  stuen  mellem  hver  gang  skolemeste- 
ren  take,  0yvind  kjendte  hans  blik  hvile  paa  sig,  og 
han  blev  optj2(dd  og  ydmyg  under  det. 

"Med  saadan  vrede  i  dit  hjerte  kunde  du  ikke  ha 
mj^tt  frem  for  at  ta  pagten  av  din  Gud;  kunde  du  vel, 
0yvind?" 

"Nei,"  stammet  han    saa  godt  som  han  formaadde. 

"Og  stod  du  der  med  forfaengelig  glaede  over  at 
du  var  nummer  i,  stod  du  da  ikke  frem  med  en  synd?" 

"Jo,"  hvisket  han  og  skalv  om  munden. 

"Du  holder  endnu  av  mig,  0yvind?" 

"Ja";  han  saa  op  for  f^rste  gang. 

"Saa  skal  jeg  si  dig  at  det  var  mig  som  fik  dig 
flyttet  ned;  ti  jeg  holder  saa  av  dig,  0yvind." 

Den  anden  saa  paa  ham,  blinket  nogen  ganger,  og 
taarerne  randt  taet  ned. 

"Du  har  ikke  noget  imot  mig  derfor?" 

"Nei";  han  saa  fuldt  og  klart  op,  skj<z(nt  stemmen 
var  kvalt. 

"Mit  kjsere  barn;  jeg  vil  vaere  om^  dig  saa  Isenge 
jeg  lever." 

Kan  ventet  paa  ham  til  han  fik  ordne  sig  og  samle 
sine  b^er,  sa  saa  at  han  vilde  i^lge  ham  hjem.  De 
gik  langsomt  hjemover,  i  begyndelsen  var  0yvind  end- 
nu stille  og  kjsempende;  men  litt  efter  litt  vandt  han 
paa  sig  selv*. 

Han  var  saa  overtydet  om®  at  det  forefaldne"  var 


211 

det  bedste  som  nogensinde  kunde  ha  truffet  ham.  og 
ifir  han  kom  hjem,  var  troen  derpaa  blit  saa  sterk  at 
han  takket  sin  Gud  og  sa  det  til  skolemesteren. 

"Ja,  nu  skal  vi  taenke  paa  at  naa  noget  i  livet,"  sa 
skolemesteren,  "og  ikke  Ij^pe  after  blindmaend'  og  numre. 
Hvad  sier  du  om  seminariet?" 

"Jo,  jeg  vilde  gjerne  dit." 

"Du   mener   agronomskolen?" 

"Ja." 

"Den  er  vistnok  ogsaa  den  bedste;  den  gir  andre 
utsigter  end  en  skolemesterstilling !" 

"Men  hvorledes  skal  jeg  komme  dit?  Jeg  har  in- 
derlig  lyst,  men  ikke  raad." 

"Vaer  flittig  og  bra,  saa  skal  der  nok  bli  raad!" 

0yvind  f^te  sig  ganske  overvaeldet  av  taknemmelig- 
het.  Han  fik  denne  tindren^  for  filet,  det  lette  aande- 
drag,  den  uendelige  kjaerlighetens  ild  som  baerer  frem 
naar  man  f^ler  menneskers  uventede  godhet.  Hele 
fremtiden  forestiller  man  sig  et  ^ieblik  som  at  vandre 
i  frisk  fjeldluft;  man  baeres  mere    end  man  gaar. 

Da  de  kom  hjem,  var  begge  forseldre  i  stuen  og 
hadde  sittet  der  i  stille  venten,  skjjz^nt  det  var  arbeids- 
tid  og  travelt.  Skolemesteren  kom  f^rst  ind.  0yvind 
efter,  begge  smilte. 

"Nu?"  sa  faren,  han  la  en  salmebok  bort,  hvor  han 
netop  hadde  laest  "en  konfirmants  bjz(n." 

Moren  stod  ved  gruen,  turde  ingenting  si ;  hun  lo, 
men  hun  var  usikker  paa  haanden;  hun  ventet  j^iensyn- 
lig  noget  godt,  men  vilde  ikke  r^e  sig, 

"Jeg  maatte  bare  f^lge  med  for  at  glsede  eder  med  at 
han  svarte  paa  alt  han  blev  spurt  om,  og  at  presten  sa, 
da  pyvind  var  gaat,  at  han  ikke  hadde  hat  flinkere  kon- 
firmant." 

"Aa,  nei*°!"  sa  moren  og  blev  meget  bevaeget. 

"Det  var  jo  bra,"  sa  faren  og  Tffmmet  sig  usikkert. 


212 

Efterat  det  hadde  vaeret  laenge  stilt,  spurte  moren 
sagte:  "Hvad  nummer  faar  han?" 

"Nummer  9  eller  10,"  sa  skolemesteren  roHg. 

Moren  saa  paa  faren,  denne  ifirst  paa  hende,  saa 
paa  0yvind. 

"En  husmandsgut  kan  ikke  vente  mere,"  sa  han. 

0yvind  saa  paa  ham  igjen;  det  var  som  atter  noget 
vilde  op  i  halsen ;  men  han  betvang  sig  ved  i  en  hast 
at  huske  paa  kjserlige  ting,  den  ene  after  den  anden, 
saalaenge  til  det  gik  ned  igjen. 

"Nu  er  det  bedst  jeg  gaar,"  sa  skolemesteren,  nik- 
ket  og  vendte  sig. 

Begge  foraeldrene  fulgte  efter  sedvane  ut  paa  sten- 
hellen ;  her  tok  skolemesteren  sig  en  skraa  og  sa  smi- 
lende : 

"Han  blir  nummer  en  allikevel;  men  det  er  ikke 
vaerdt^^  han  faar  vite  noget  om  det  ifir  dagen  kommer." 

"Nei,   nei,"   sa   faren   og   nikket. 

"Nei,  nei,"  sa  moren,  hun  nikket  ogsaa;  derpaa  tok 
hun  skolemesteren  i  haanden;  "du  faar  ha  tak  for  alt 
du  gj^r  imot  ham,"  sa  hun. 

"Ja,  du  faar  ha  tak,"  sa  faren,  og  skolemesteren 
gik;  men  de  stod  endnu  laenge  og  saa  efter  ham. 

Notes. — 1.  at  slaa  op  (speaking  of  books),  to  open;  at  slaa  op 
side....,  to  turn   to  page 

2.  I0n  som  forskyldt  (reward  as  deserved  or  caused),  ^  you  have 
gotten  what  you  deserve. 

3.  at  vaere  om,  to  stand  by   (as  a  protector). 
♦.  vandt  paa  sig  selv,   gained   self-control. 

5.  at  vaere  overtydet  om,  to  be  convinced. 

6.  forefaldne,    that   which   has   taken    place. 

7.  blindmaend     (lit.,  blind  men),  bubbles,  illusions. 

8.  tindren,   verbal    noun    from   at   tindre,    to   sparkle. 

9.  venten,  from  at  vente  (n.  8). 

10.  Negative  particle  used  as  interjection. 

11.  ikke  vserdt,  i.  e.,  it  is  best  not  to ;  better  not  to 

COMPOSITION. 

I.  The  schoolmaster  asked  him  why  he  did  not  leave 
when  the  others  did  [with  the  others],  but  he  would  not 
answer.      2.     Did  I  answer  wrong?    What  have  I  an- 


213 

swered  wrong?  What  was  wrong  in  my  answers?  3. 
Don't  you  think  your  parents  will  be  very  much  pleased 
to  hear  that  you  have  passed  ?  4.  It  is  of  no  use  to  work 
if  one  is  to  be  kept  [held]  back  because  he  is  poor.  5. 
You  have  gotten  what  you  deserve,  neither  more  nor 
less;  you  have  read  from  [of]  ambition  and  vanity.  6. 
Now,  take  your  books  and  we  shall  go  home  and  tell  your 
parents  how  well  you  have  done  [able  you  have  been]. 
7.  0yvind  was  satisfied  with  going  to  the  agricultural 
school;  he  was  tired  of  chasing  after  numbers.  8.  I 
merely  came  to  tell  you  that  0yvind  is  the  most  able  can- 
didate (konfirmant)  the  minister  has  ever  had.  9,  After 
a  while  the  mother  asked  what  number  he  was  to  have. 
10.  The  schoolmaster  told  them  that  he  was  to  have 
number  one  just  the  same ;  but  he  was  not  to  find  it  out 
yet. 

CONVERSATION. 

1.  Hvorfor  slog  0yvind  bjzJkerne  sine  op? 

2.  Hvad  var  stj^rst  for  0yvind,  at  bli  konfirmert,  el- 
ler  at  staa  nummer  i  ? 

3.  Hvad  menes  der  med  at  han  sank  sammen  over 
sine  drj^mmer? 

4.  Hvilke  drummer  tales  der  her  om  ? 

5.  Hvilke  drummer  har  vi  i^r  h^rt  om? 

6.  Fortjente  0yvind  den  "Ifin"  han  fik?     Hvorle- 
des? 

7.  Hvorav  kom  det  at  skolemesteren     hadde     saa- 
dan  magt  over  0yvind? 

8.  Hvorfor  fik  skolemesteren  ham  flyttet  ned? 


2X4 

LESSON  L. 

VOCABULARY. 

en  b0n  [bjzJnn],  — ^ner,  prayer,  acre,  c.  g.,  honor. 

en  pligt,  — er,  duty.  trods  [tross],  spite;  defiance. 

et  mid 'del,  mid^ler,  means.  at  traekke  —  trak  —  trukket, 

et  indtryk,  — ,  impression.  to  draw. 

et  speil,  — ,  mirror.  at  beun'dre,  I,  to  admire, 

en  krave,  — r,  collar.  at  forberede,  II,  to  prepare. 

en  vilje,  — r,  will.  at  reise,  II,  to  leave. 

et  alter,  — e,  altar.  at  synes  cm,  to  like. 

altergang,  c.  g.,  communion;  at  0ve,  I,  to  practice. 

at  gaa  til  alters,  to  go  to  at  0ve  sig,  to  train  oneself. 

communion.  lykkelig,  — ,  — e,  happy. 

reise,   c.   g.,   journey;    depar-  bl0t,  r,  soft. 

ture.  varsom,  — t,  — ^me,  careful, 

avsked  [avsje],  parting;  atta  tidlig  [ti'li],  — ,  — e,  early. 

avsked,  to  bid  farewell.  vant  (til  or  med),  accustomed 
tillid,  c.   g.,  confidence.  to;  used  to. 

tro,  c.  g.,  faith. 

READING. 

Syvende  kapitel. 
Skolemesteren  hadde  tat  rigtig-  j2(iemerke^  da  han 
bad  presten  prj^ve  om  0yvind  taalte  at  staa  nummer 
en.  I  de  tre  ukers  tid  som  hengik  indtil  konfirmatio- 
nen,  var  han  hos  gutten  hver  dag;  ett  er  at  en  ung, 
blj^t  sjael  kan  gi  efter  for^  et  indtryk,  et  andet  er  hvad 
den  med  tro  skal  besidde.  Mange  mjzJrke  timer  faldt 
paa  gutten  fj^rend  han  laerte  at  ta  sit  fremtidsmaal  av 
bedre  ting  end  sere  og  trods.  Ret*  som  han  sat  i  fuldt 
arbeide,  slap  han  lysten  og  arbeidet:  hvortil,  hvad  vin- 
der  jeg?  —  og  saa  en  stund  efter  husket  han  skole- 
mesteren, bans  ord  og  bans  godhet;  men  dette  menne- 
skelige  middel  trsengte  han  at  stige  op  igjennem  hver 
gang  han  paa  ny  faldt  ned  fra  forstaaelsen  av  sin 
h^iere  pligt. 


215 

I  de  dage  man  paa  Pladsen  forberedte  sig  til  kon- 
firmationen,  forberedte  man  sig  ogsaa  paa  bans  reise  til 
landbruksskolen ;  ti  dagen  efter  skulde  den  foregaa. 
Skraedder  og  skomaker*  sat  i  stuen,  moren  bakte  i 
kj^kkenet,  faren  arbeidet  paa  en  kiste,  Der  takes  me- 
get  om  hvad  ban  vilde  koste  dem  i  to  aar,  om  at  ban 
ikke  kunde  komme  bjem  den  fjz^rste  julen,  kanske  bel- 
ler  ikke  den  anden,  og  bvor  tungt  det  vilde  vaere  at 
findes  skilt  saa  laenge.  Der  taltes  ogsaa  om  den  kjaer- 
ligbet  ban  maatte  ba  til  sine  foraeldre,  der  vilde  straekke 
sig  saa  langt^  for  sit  barns  skyld.  0yvind  sat  som  den 
der  badde  vaeret  ute  og  forsj^kt  paa  egen  baand,  men 
hadde  kuldseilet  og  nu  var  tat  op  av  kjaerlige  menne- 
sker. 

En  saadan  f jzflelse  gir  ydmygbet,  og  med  den  kom- 
mer  meget  andet.  Da  den  store  dag  naermet  sig,  turde 
ban  kalde  sig  forberedt  og  turde  se  fremover  med  til- 
lidsfuld  bengivenbet.  Hver  gang  Marits  billede  vilde 
vaere  med,  skjjzJt  ban  det  forsigtig  til  side,  men  kjendte 
smerten  ved  at  gjjzire  det.  Dette  forsjzJkte  ban  at  ^ve 
sig  i,  men  blev  dog  aldrig  sterkere  derved,  tvertimot, 
det  var  smerten  som  vokste.  Derfor  var  ban  traet  den 
sidste  kveld,  da  ban  efter  en  lang  selvpr^velse  bad  at 
i  dette  stykke®  maatte  Vorberre  ikke  pr^ve  ham. 

Skolemesteren  kom  da  det  led^  paa.  De  satte  sig 
ind  i  stuen,  efterat  alle  hadde  vasket  og  redt*  sig  som 
sedvanlig  aftenen  fjz(r  man  skal  gaa  til  alters  eller  h^i- 
messe.  Moren  var  bevaeget  og  faren  taus ;  avskeden 
laa  bak  morgendagens  b^itid,  og  det  var  uvisst  naar  de 
atter  kunde  sitte  sammen.  Skolemesteren  tok  salme- 
b^kerne  frem,  de  holdt  andagt  og  sang,  og  bakefter 
sa  ban  en  liten  bj^n,  saadan  som  ordene  vilde  falde'. 

Disse  fire  mennesker  sat  nu  sammen  til  det  led 
langt  paa  kvelden,  og  tanken  drog  ind  til  sig  selv;  de 
skiltes  da  med  de  bedste  ^nsker  for  den  kommende  dag 


2l6 

og  hvad  den  vilde  bringe.  0yvind  maatte  indrj^mme 
da  han  la  sig,  at  aldrig  hadde  ban  lagt  sig  saa  lykkelig ; 
i  kveld  gav  han  nemlig  dette  en  egen  fortolkning,  ban 
forstod  dermed:  aldrig  bar  jeg  lagt  mig  saa  bengiven 
i  Guds  vilje  og  saa  glad  i  den.  — ■  Marits  ansigt  vilde 
straks  frem  igjen,  og  det  sidste  han  endnu  sanste  var 
at  han  laa  og  fristet  sig  selv:  ikke  ganske  lykkelig,  ikke 
ganske,  —  og  at  han  svarte:  jo,  ganske  — ;  men  atter 
igjen:  ikke  ganske,  —  jo  ganske;  —  nei,  ikke  gan- 
ske — . 

Da  han  vaaknet,  husket  han  dagen  straks,  bad  og 
fjzilte  sig  sterk,  som  man  g']0r  om  morgenen.  Han 
hadde  siden  i  sommer  ligget  paa  lemmen^"  for  sig  selv; 
han  stod  nu  op,  if^rte  sig  sine  nye,  smukke  klser  var- 
somt;  ti  han  hadde  aldrig  hat  saadanne  paa  i^r.  Isaer 
var  der  en  rund  klaedestr^ie  som  ban  mange  ganger 
maatte  i0\t  paa  f^r  ban  blev  vant  til  den.  Han  fik  op 
et  litet  speil  da  han  hadde  faat  kraven  paa  og  for  fjerde 
gang  c^saa  trak  trjz^ien  paa.  Da  han  nu  saa  sit  eget 
fornj^iede  ansigt  med  det  ualmindelig  lyse  baar  om- 
kring  ligge  og  le  i  speilet,  faldt  det  bam  ind^^  at  dette 
atter  bestemt  var  forfsengelighet.  Ja,  men  velklaedt 
og  ren  maa  da  folk  faa  vsere,  svarte  ban  idet  ban  trak 
ansigtet  fra  speilet  som  var  det  synd  at  se  deri.  — 
Vistnok,  men  ikke  fuldt  saa  glad  i  sig  selv  for  den  saks 
skyld.  —  Nei  visst ;  men  Vorherre  maa  da  ogsaa  like  at 
en  synes  om  at  se  godt  ut.  —  Kan  vel  vsere;  men  han 
likte  vel  bedre  du  var  det  uten  selv  at  laegge  saa  meget 
merke  dertil.  —  Det  er  sandt ;  men  se,  det  kommer  nu 
av  at  alting  er  saa  nyt.  —  Ja,  men  saa  maa  du  ogsaa 
litt  efter  litt  laegge  det  av.  —  Han  grep  sig  i  at  ban 
snart  over  dette  emne,  snart  over  hint  gik  og  fjzfrte  saa- 
dan  selvpr^vende  samtale,  at  ikke  en  synd  skulde  falde 
ned  paa  dagen  og  plette  den ;  men  han  visste  ogsaa  at 
der  maatte  mere  tiP*. 


217 

Notes. — 1.  at  ta  ^iemerke,  to  size  up;  to  judge. 

2.  at  gi  efter  for,  to  yield  to. 

3.  ret  som  han  sat,  =  while  sitting. 

4.  Tailors  and  shoemakers  would  go  from  house  to  house  and  do  the 
work  needed. 

5.  at  strxkke   sig  saa  langt,   to  put  themselves  so  much  out. 

6.  stykke,   matter    (i.   e.,   in  the   matter  of  keeping  her   picture  out   of 
his  thoughts  of  the  future). 

7.  led,   imp.   tense  of  at  lide,   a  verb  which  expresses  passing  of  time. 
Det  led   ut  paa  kvelden,  it  was  late  in  the  evening. 

8.  redt,    p.    part,    of   at   rede,    somewhat   equivalent    to   the    expression 
"fix  up".     It  is  used  in  various  idioms. 

9.  i.  e.,  not  a  prayer  committed  to  memory. 

10.  lem,  upstairs. 

11.  at  falde  en  ind,  to  occur  to  one. 

12.  maa  mere  til,  more  is  required. 

COMPOSITION. 

I,  There  -vere  three  weeks  left  till  the  day  of 
confirmation.  During  [in]  this  time  they  were  to- 
gether every  day.  2.  They  were  preparing  for  the 
confirmation.  At  the  same  time  they  were  getting 
[kept  on  to  make  themselves]  ready  for  his  depar- 
ture. 3.  This  was  to  take  place  the  day  after  the  con- 
firmation. 4.  He  was  to  leave  for  (han  skulde  paa) 
the  agricultural  school  and  stay  (bli)  there  two  years. 
5.  This  was  the  last  evening.  The  next  day  he  would 
be  confirmed  and  then  he  was  to  leave.  6.  There  were 
two  things  0yvind  had  to  struggle  with:  the  thought 
of  Marit,  and  his  vanity.  7.  Whenever  [each  time] 
he  felt  happy,  either  the  one  or  the  other — and  some- 
times both — would  come  up  in  his  thoughts,  against 
his  will.  8.  He  awoke  early  and  remembered  imme- 
diately what  was  to  take  place  that  day.  9.  He  lay  a 
long  time  thinking  about  that  he  was  to  leave  the  next 
day  and  be  gone  (bli  borte)  two  long  years.  10.  He 
caught  [took]  himself  in  admiring  his  looks  in  the  mir- 
ror. "This  is  vanity,"  he  thought,  and  turned  [looked] 
away. 

CONVERSATION. 

1.  Hvordan  prj^vde  presten  0yvind? 

2.  Hvad  menes  der  med  at  0yvind  hadde  tat  livs- 
maal  av  aere  og  trods? 


2l8 

3.  Hvad    slags   forberedelser  blev    der    gjort     da 
0yvind  skulde  reise? 

4.  Naar  skulde  ban  avsted? 

5.  Hvor  skulde   ban   ben? 

6.  Hvorlaenge  skulde  ban  bli  der? 

7.  Hvad  var  det  0yvind  badde   forsjzikt  paa  egen 
l.aand  ? 

8.  Hvad   menes    der     med    at    ban    badde    kuld- 
seilet  ? 

9.  Hvor  bar  vi  f^r  bjzJrt  om  0yvinds  klaer? 
10.    Hvorfor  trak  ban  ansigtet  f ra  speilet  ? 


LESSON  LI. 

VOCABULARY. 

en  samling,  — er,  collection.  alvor,  n.  g.,  earnestness, 

en  skare,  — r,  crowd;  multi-  at  jage,  I,  to  chase. 

tude.  at  dirre,  I,  to  quiver. 

en  6rdre,  — r,  order,  at  grue  —  grudde  —  gruet 
et  f0lge  [II],  — r,  company.  (grudd),  to  dread. 

et  bedrag',  — ,  deception.  at  savne,  I,  to  miss. 

en  plan,  — er,  plan.  at  skimte   [sj — ],  I,  to  catch 
en  lyk0nsk'ning,    — er,    con-  a  glimpse  of. 

gratulation.  at  klage,   I,  to  complain;  — 
hellighet,  c.  g.,  holiness;  sane-  over,  to  complain  of. 

tity.  at  tilskrive,  to  ascribe  to. 

opmerk'somhet,  c.  g.,  atten-  at  saette  til,  to  add  (to  some- 

tion.  thing). 

helse,  c.  g.,  health.  lummer,  — t,  — re,  sultry. 

fravaer,  n.  g.,  absence  bar,   r,   bare, 

undervis '  ning,  c.  g.,  instruc-  fort,  fast. 

tion. 

READING. 

Da  ban  kom  ned,  sat  foraeldrene  fuldt  paaklsedt  og 
ventet  bam  med  maten.^  Han  gik  bort  og  tok  dem  i 
baanden  med  tak    for    klaerne,    og    et  "slit    dem    med 


219 

helsen'"  fik  han  igjen.  De  satte  sig  til  bords,  bad  stille* 
og  spiste.  Moren  tok  av  bordet  og  bar  ind  nistelj^pen 
til  kirkefaerden.  Faren  drog  paa  sig  tr^^ien,  moren  hef- 
tet  sine  t^rklaer,  de  tok  sine  salmeb^ker,  laaste  huset 
og  gik  opover.  Saa  snart  de  var  kommet  op  paa  den 
^vre  vei,  m^tte  de  kirkefarende  folk,  kjj^rende  og  gaa- 
ende,  konfirmanter  indimellem,  og  i  ett  og  andet  fj^lge 
hvithaarete  bedsteforaeldre  som  endnu  denne  ene  gang 
maatte  avsted. 

Det  var  en  h^stdag  uten  solskin,  som  naar  veiret 
er  ved  at  slaa  over*.  Der  gik  skyer  sammen  og  skiltes 
igjen,  somme  tider  blev  der  av  en  stor  samling  tyve 
mindre,  som  jaget  bortover  med  ordre  til  uveir;  men 
nede  paa  jorden  var  der  endnu  stilt,  l^vet  hang  avsja:- 
let  og  dirret  ikke  engang^,  luften  var  litt  lummer;  folk 
bar  med  sig  reiseplag,  men  brukte  dem  ikke.  En  ual- 
mindelig  stor  skare  hadde  samlet  sig  omkring  den  frit- 
liggende  kirke;  men  konfirmationsungdommen  gik 
straks  ind  i  kirken  for  at  bli  stillet  op*  f^r  gudstjene- 
sten  begyndte.  Da  var  det  at  skolemesteren  i  blaa 
klaer,  frakke  og  knaebukser,  h^ie  stjzivler,  stivt  halsbind 
og  pipen  stikkende  frem  av  baklommen,  kom  nedover, 
nikket  og  lo,  slog  en  paa  sktilderen,  talte  et  par  ord  til 
en  anden  om  at  svare  h^it  og  tydelig,  og  kom  under  alt 
dette^  nedover  til  fattigblokken  hvor  0yvind  stod  og 
svarte  paa  alle  sin  ven  Hans's  spj^rsmaal  i  anledning  av 
reisen. 

"God  dag,  0yvind,  vakker  dag,"  —  han  tok  ham 
ved  trjzfiekraven  som  vilde  han  tale  med  ham;  "h0T  du, 
tror  alt  godt  om  dig.  Nu  har  jeg  talt  med  presten;  du 
faar  beholde  pladsen  din ;  gaa  op  paa  nummer  en  og 
svar  tydelig!" 

0yvind  saa  forbauset  op  paa  ham,  skolemesteren 
nikket,   gutten  gik   nogen     skridt,    stod,    atter    nogen 


220 

skridt,  stod ;  jo  visst  er  det  saa,  han  har  talt  til  presten 
for  mig;  og  gutten  gik  fort  opover. 

"Du  skal  jo  vaere  nummer  en  allikevel,"  hvisker  en 
til  ham, 

"Ja,"  svarte  0yvind  sagte,  men  visste  endnu  ikke 
rigtig  om  han  turde. 

OpstiUingen  var  faerdig,  presten  kommet*,  de  ringte 
sammen,  og  folk  holdt  paa  at  strjzlmme  ind.  Da 
saa  pyvind  Marit  Heidegaardene  staa  like  foran  sig, 
hun  saa  ogsaa  paa  ham ;  men  begge  var  saa  bundne  av 
stedets  hellighet  at  de  turde  ikke  hilse.  Han  saa  blot 
hun  var  skinnende  vakker  og  hadde  bart  haar,  mere  saa 
han  ikke.  0yvind,  som  i  over  et  halvt  aar  hadde  byg- 
get  saa  store  planer  paa  at  staa  like  overfor  hende, 
glemte,  da  det  kom  til  stykket",  baade  pladsen  og 
hende,  og  at  han  nogensinde  hadde  taenkt  paa  dem. 

Efterat  alt  var  endt,  kom  slegtninger  og  kjendin- 
ger  for  at  avlaegge  sine  lykj^nskninger,  dernaest  kom 
bans  kamerater  for  at  ta  farvel  med  ham,  da  de  hadde 
hjz(rt  han  skulde  reise  den  naeste  dag;  saa  kom  mange 
smaa  som  han  hadde  aket  med  i  bakkerne,  og  som  han 
hadde  hjulpet  paa  skolen,  og  det  var  ikke  frit  at  de 
putret  litt  ved  avskeden.  Sidst  kom  skolemesteren,  tok 
ham  og  foraeldrene  taust  i  haanden  og  gjorde  tegu  til 
at  gaa;  han  vilde  fjzilge.  De  fire  var  atter  sammen,  og 
det  skulde  nu  vaere  sidste  kveld.  Paa  veien  var  der 
endnu  mange  som  tok  farvel  og  jzlnsket  ham  til  lykke^°; 
men  ellers  taltes  de  ikke  ved  indbyrdes  i^T  de  sat  hjemme 
i  stuen. 

Skolemesteren  pr^vde  paa  at  holde  dem  ved  godt 
mot;  det  var  ikke  mere  end  saa  at  de  alle  tre  grudde 
nu,  naar  det  kom  til  stykket,  for  hele  to  aars  fravaer, 
da  de  hittil  ikke  hadde  vaeret  skilt  en  dag;  men  ingen 
vilde  vaere  ved  det".     Jo  laenger  det  led,  jo  mere  be- 


221 

klemt  blev  0yvind,  han  vilde  gaa  ut  for  at  komme  litt 
til  TO'K 

Det  var  halvmj^rkt  nu,  og  en  forunderlig  susning 
i  luften;  han  blev  staaende  paa  stenhellen  og  saa  op. 
Da  h^rte  han  fra  bergkanten  sit  eget  navn  naevne,  gan- 
ske  sagte,  det  var  intet  bedrag;  ti  det  gjentokes  to 
ganger.  Han  saa  op  og  skimtet  at  et  kvindfolk  sat  paa 
huk^^  mellem  traeme  og  saa  ned. 

"Hvem  er  det?"  spurte  han. 

"]eg  hj^rer  du  skal  reise,"  sa  hun  sagte,  "saa  maatte 
jeg  gaa  til  dig  og  si  farvel,  siden  du  ikke  vilde  komme 
til  mig." 

"Kjaere,  er  det  dig,  Marit!  Jeg  skal  komme  op  til 
dig." 

"Nei,  gjj^r  ikke  det;  jeg  har  ventet  saa  laenge,  og 
da  maatte  jeg  vente  endnu  laenger;  ingen  vet  hvor  jeg 
cr,  og  jeg  maa  skynde  mig  hjem." 

"Det  var  snildt  av  dig  at  du  vilde  komme,"  sa  han. 

"Jeg  kunde  ikke  holde  ut  at  du  skulde  reise  slik, 
0yvind;  vi  har  kjendt  hinanden  fra  vi  var  smaa." 

"Vi  har  saa." 

"Og  nu  har  vi  ikke  talt  med  hinanden  paa  et  halvt 
aar." 

"Nei,  vi  har  ikke  det." 

"Vi  skiltes  ogsaa  saa  rart  den  gang." 

"Ja;  —  jeg  tror  jeg  maa  komme  op  til  dig." 

"Aa,  nei;  gj^r  ikke  det!  Men  si  mig:  du  er  vel 
ikke  sint  paa  mig?" 

"Kjaere,  hvor  kan  du  tro  det?" 

"Farvel  da,  0yvind,  og  tak  for  det  vi  har  hat  sam- 
men !" 

"Nei  Marit!" 

"Jo,  nu  maa  jeg  gaa;  de  savner  mig." 

"Marit,  Marit!" 


222 

"Nei  jeg  tj2(r  ikke  vaere  laenger  borte,  0yvind.  Far- 
vel !" 

"Farvel !" 

Siden  gik  han  som  i  en  drjz^m,  og  svarte  langt  borte 
fra  naar  de  talte  til  ham;  de  tilskrev  det  avreisen,  som 
ventelig  kunde  vaere",  og  denne  hadde  ogsaa  bans  hele 
opmerksomhet  i  det  ^ieblik  skolemesteren  om  kvel- 
deii  tok  avsked  og  gav  ham  noget  i  haanden,  som  han 
siden  saa  var  en  femdalerseddel.  Men  siden,  da  han 
la  sig,  tsenkte  han  ikke  paa  avreisen,  men  paa  de  ord 
der  var  kommet  ned  fra  bergkanten  og  gik  op  igjen. 
Som  barn  fik  bun  ikke  lov  til  at  komme  paa  bergkanten 
fordi  bedstefaren  var  raed  bun  skulde  falde  nedfor. 
Kanske  kommer  bun  nedfor  allikevel! 

Notes. — 1.  =  waited  breakfast  for  him. 

2.  Wear  them  with  good  health. 

3.  said  grace  in  silence. 

4.  var  ved was  about  to  change. 

5.  ikke  engang,   did   not.... even. 

6.  stillet  op,  put  in  their  places  according  to  the  number  each  had 
been    given. 

7.  under  alt  dette,  while  doing  this ;   meanwhile. 

8.  Presten  var  kommet.  The  original  has  presten. . .  .kommen,  the 
participle   being   inflected   for   agreement   in   gender. 

9.  when  it  came  to  the  point. 

10.  at  0nske  en  til  lykke,  to  congratulate. 

11.  at  ville  vaere   ved,   to  admit;   let   on. 

12.  to  calm  himself. 

13.  som  ventelig  kan  vaere,  as  might  be  expected. 

COMPOSITION. 

I.  pyvind  was  away  for  [in]  three  years.  After 
he  had  been  there  two  years,  the  school  gave  him  ont: 
year's  instruction  free.  2.  During  these  years  he 
wrote  many  letters  home  to  his  parents.  3.  The  school- 
master read  them.  He  also  wrote  to  the  schoolmaster. 
Once  he  sent  him  a  letter  for  [to]  Marit.  4.  He 
wanted  to  know  how  she  was  getting  along  [how  she 
had  it].  She  answered  with  a  short  letter.  He  was 
to  burn  it.  5.  The  next  letter  from  0yvind  was  some- 
what (noget)  longer.  He  wanted  to  know  how  she 
was  getting  along   "in   every   way"    (i  alle  maater). 


223 

6,  She  answered  that  she  ate  well,  slept  well,  and  went  to 
church  when  there  was  not  too  much  snow.  7.  She 
added  in  a  joking  (spjzJkefuld)  way  that  if  he  hadn't 
gotten  to  know  what  he  wanted  to  know,  he  would 
have  to  (saa  fik  han)  write  again.  8.  He  answered 
that  he  was  no  longer  the  boy  who  sat  with  tears  in 
his  eyes  watching  (og  saa  paa)  her  dance.  9.  She 
must  have  understood  what  he  meant.  He  ended  with 
a  last  farewell.  Soon  0yvind  got  a  letter  from  the 
schoolmaster.  10.  He  complained  [over]  that  Marit's 
tears  and  sweet  words  had  made  him  [gotten  him]  to 
send  a  letter  with  hers.  11.  0yvinds  answer  is  very 
friendly  and  full  of  hope.     With  this  the  chapter  ends. 

CONVERSATION. 

1.  Hvad  var  det  som  skulde  foregaa  den  dag  som 
vi  nu  laeser  om? 

2.  Hvad  tid  paa  aaret  var  det? 

3.  Naar  skulde  konfirmationen  ha  fundet  sted  ? 

4.  Hvordan  var  veiret? 

5.  Hvordan  saa  skolemesteren  ut? 

6.  Ved   hvilke   anledninger   har  vi     fj^r    h^rt    om 
Hans? 

7.  Hvad   menes   der    med    at    skolemesteren     nu 
trodde  alt  godt  om  0yvind? 

8.  Hvorfor  blev  0yvind  forbauset? 

9.  Hvem  kom  for  at  lyk^nske  0yvind  efterpaa? 
10.     Hvad  menes  der  med  den  sidste  saetning? 


224 

LESSON  LII. 

VOCABULARY. 

en  baat,  — er,  boat.  sigte,  sight. 

en  aare,  — ^r,  oar.  etsteds   [etstes],  some  place. 

en  6vn,  — e(r),  stove;  range.  fart,  speed. 

en  st6k,  — ke(r),  staff;  cane,  at  snuble,  I,  to  stumble. 

en  besty'rer,  — e,  president;  at  tindre,  I,  to  beam;  to  spar- 
manager  of  a  school.  kle. 

en  for'beredelse,  — r,  prepa-  at  straale,  II,  to  radiate, 

ration.  at   pakke,   I,  to  pack;  at  pakke 

en  attest',  — er,  certificate.  ut,  to  unpack. 

en    kraft,    kraefter,    power;  at  to,  III,  to  row. 

force.  at  str0,  III,  to  strew. 

indbild '  ningskraft    [nn-11],  c.  at    skynde    [nn]    sig,    II,    to 
g.,    imagination    (power   of  hurry. 

— ).  at  undres  —  undredcs  —  un- 

8t0v,  n.  g.,  dust.  dres,  to  wonder. 

stans,  c.  g.,  stop. 

READING. 

Niende  kapitel. 
En  ljz(rdag  midsommers  rodde  Thore  Pladsen  over 
vandet  for  at  hente  sin  sjz(n,  som  om  eftermiddagen 
skulde  komme  fra  landbruksskolen,  hvor  han  var  faer- 
dig.  Moren  hadde  hat  leiekone  flere  dage  i  forveien, 
alt  var  rent  og  skiirt,  kammeret  var  gjort  i  stand^  for 
lang  tid  siden,  ovn  var  sat  ind,  og  der  skulde  0yvind 
bo.  Idag  bar  moren  friskt  l0v  derind,  la  rent  linned 
tilrette,  redte  sengen  og  saa  ut  alt  imellem,^  om  nogen 
baat  skulde  ro  over  vandet.  Inde  var  stor  opdaekning, 
og  altid  noget  som  manglet,  eller  fluer  at  jage  vsek,  og 
i  kammeret  var  stjz(v,  bestandig  st^v.  Endnu  kom  in- 
gen  baat;  hun  hvilte  sig  paa  vinduskarmen  og  saa  ut- 
over;  da  hj^rte  hun  skridt  taet  ved  sig  oppi  veien  og 
vendte  hodet;  det  var  skolemesteren,  som  langsomt 
kom  nedover,  stj^ttende  sig  til  en  stok;  ti    hoften    var 


225 

daarlig.  De  kloke  0ine  gik  rolig  i  hodet;  han  stanste 
og   hvilte,   nikket   til   hende:     "Endnu   ikke   kommet?" 

"Nei,  jeg  venter  dem  hvert  j^ieblik." 

"God  h^it^rke  idag." 

"Men  hett  at  gaa  for  gammelt  folk." 

Skolemesteren  saa  smilende  paa  hende:  "Har  ungt 
folk  vaeret  ute  idag?" 

"Har  saa,  men  er  gaat  igjen." 

"Ja  visst,  ja;  skal  vel  trgeffes  i  kveld  etsteds." 

"Skal  vel  saa,  ja;  Thore  sier  de  skal  ikke  m^tes  i 
bans  bus  f^r  de  bar  de  gamles  samtykke." 

"Rigtig,  rigtig." 

Om  en  stund  ropte  moren:  "Der  tror  jeg  naesten 
de  kommer." 

Skolemesteren  saa  laenge  bortover. 

"Jo,  det  er  dem;"  bun  gik  fra  vinduet,  og  han  gik 
ind. 

Da  ban  badde  bvilt  li'"^  og  drukket,  drog  de  ned  til 
sjjzfen;  men  baaten  pilte  fremover  mot  dem  med  sterk 
fart;  ti  baade  far  og  sj^n  rodde.  De  roende'  badde 
kastet  tr^ien,  det  bvitnet  under  aaren,  derfor  var  baa- 
ten snart  side  om  side  med  dem.  0yvind  vendte  hodet 
og  saa  op,  han  traf  de  to  ved  stjz^en,  hvilte  aarene  og 
ropte:  "God  dag,  mor,  god  dag,  skolemester !" 

"For  voksent  maal  ban  bar  faat !"  sa  moren,  bun 
tindret  i  ansigtet;  "aa  nei,  aa  nei,  ban  er  hke  lys,"  la 
bun  til. 

Skolemesteren  tok  st^t*  mot  baaten,  faren  la  aarene 
ind,  0yvind  sprang  forbi  bam  og  op,  gav  i0rst  moren 
baanden,  saa  skolemesteren,  ban  lo  og  lo  igjen,  og  gan- 
ske  mot  binders  skik'^  fortalte  han  straks  i  en  rivende 
strj^m  om  eksamen,  reisen,  bestyrerens  attest  og  gode 
tilbud;  han  spurte  om  aarsveksten,  kjendinger  —  und- 
tagen  en.  Faren  boldt  paa  og  bar  op  av  baaten,  men 
vilde  nok'  ogsaa  hjz(re,  mente^  derfor    det  kunde  staa 


226 

hen,  og  fulgte  med.  Og  saa  bar  det  opover,  0yvind 
lo  og  fortalte,  moren  lo  med,  for  hun  visste  slet  ikke 
hvad  hun  skulde  si.  Skolemesteren  drog  sig  langsomt 
ved  siden  og  saa  klokt  paa  ham,  faren  gik  serb^dig  Htt 
laenger  borte.  Og  saadan  kom  de  hjem.  Han  var  glad* 
over  alt  han  saa,  f^rst  over  at  huset  var  malt,  saa 
over  at  kvernhuset  var  utvidet,  saa  over  at  blyvindu- 
erne  var  uttat  i  stuen  og  kammeret,  hvitt  glas  kommet 
i  stedet  for  gr^nt,  og  vinduskarmen  stjzirre.  Da  han 
kom  ind,  var  alting  saa  forunderlig  smaat,  som  han 
slet  ikke  hadde  husket  det,  men  saa  muntert.  Klokken 
kakket  som  en  fet  hjz(ne,  stolene  var  utskaarne^,  naesten 
som  de  vilde  snakke,  hver  kop  paa  det  daekkede  bord 
kjendte  han,  gruen  smilte  saa  hvitkalket  velkommen ; 
l^v  stod  og  duftet  langs  vaeggene,  ener^  laa  str^dd  paa 
gulvet  og  talte  om  h^itid.  De  satte  sig  ned  for  at 
spise ;.  men  der  blev  dog  ikke  stort  spist,  ti  han  snakket 
uten  ophjzJr.  De  betragtet  ham  nu  hver  enkelt  med 
mere  ro,  opdaget  forskjel  og  likhet,  saa  paa  det  som 
var  aldeles  nyt  ved  ham,  like  til  de  blaa  klaedesklaer  han 
gik  i.  Engang  han  hadde  fortalt  en  lang  historic  om 
en  av  sine  kamerater  og  endelig  sluttet  saa  der  blev 
en  liten  stans,  sier  faren: 

"Jeg  forstaar  nsesten  ikke  et  ord  av  hvad  du  sier, 
gut,  du  taler  saa  overhaendig  fort." 

De  slog  i  en  latter  allesammen,  og  0yvind  ikke 
mindst;  han  visste  meget  godt  det  var  sandt,  men  det 
var  ham  ikke  mulig  at  tale  langsommere.  Alt  det  nye 
han  paa  sin  store  utfserd  hadde  set  og  laert,  hadde  saa- 
ledes  grepet  hans  indbildningskraft  og  opfatning,  og 
saaledes  jaget  ham  ut  av  vante  forhold  at  kraefterne, 
der  laenge  hadde  hvilt,  var  som  opskraemte,  og  hodet 
kom  i  uavladelig  arbeide.  Endvidere  la  de  merke  til  at 
han  hadde  for  vane"  hist  og  her  rent  vilkaarlig  at  ta 
to,  tre  ord  op  igjen,  atter  og  atter  op  igjen  av  lutter 


227 

travelhet;  det  var  som  han  snublet  over  sig  selv.  Som- 
me  tider  faldt  det  latterlig,  men  saa  lo  han,  og  glemt 
var  det.  Skolemesteren  og  faren  sat  og  speidet  oni 
noget  av  omtanken  var  gaat  bort;  men  det  lot  ikke 
saa" :  han  husket  alt,  var  selv  den  som  mindte  om  at 
de  burde  losse  baaten,  pakket  straks  ut  sit  t^i  og  haengte 
op,  viste  frem  sine  hf/Sker,  sit  ur,  alt  det  nye,  og  det 
var  vel  bevaret,  sa  moren.  I  sit  lille  vserelse  var  han 
overmaate  glad ;  han  vilde  viere  hjemme  for  det  f^rste, 
sa  han,  hjaelpe  til  med  hj^ionnen,  og  Isese.  Hvor  han 
siden  skulde  hen,  visste  han  ikke ;  men  det  var  ham  ak- 
kurat  det  samme.  Han  hadde  faat  en  raskhet  og  kraft 
i  taenkningen  som  forfrisket,  og  en  livlighet  i  at  ut- 
trykke  sin  fjzllelse,  som  gjjz^r  den  saa  godt  der  hele 
aaret  igjennem  blot  Isegger  an  paa^^  at  holde  tilbake. 
Skolemesteren  blev  lo  aar  yngre. 

"Nu  er  vi  kommet  saa  langt  med  ham,"  sa  han 
straalende,  da  han  reiste  sig  for  at  gaa. 

Da  moren  var  kommet  ind  fra  det  sedvanlige  f^lge 
til  stenhellen,  bad  hun  0yvind  ut  i  kammeret.  "Der  er 
en  som  venter  paa  dig  kl.  9,"  hvisket  hun. 

"Hvor?" 

"Oppaa  berget." 

Notes. — 1.  at  gj0re  istand,  to  put  in  order;  to  fix  up. 

2.  alt  tmellem,   every  now  and  then ;  meanwhile. 

3.  roende,    the   ones    rowing ;    the   oarsmen. 

4.  i.    e.,   braced   against....;    drew   in   the  boat. 

5.  The  peasants  are  usually  quiet  and  reserved. 

6.  Observe   the  force  of  nok. 

7.  :=   remarked    that    it    could    be   put    off    till    later. 

8.  utskaarne,  perf.  part,  plural,  of  at  skjaere  ut,  to  carve.  The  artistic 
wood-carving  of  the  Norse   peasants  has   won  renown. 

9.  encr  (sing.,  ene),  juniper.  Refers  to  the  custom  of  strewing 
juniper  twigs  on  the  newly  washed  floors  before  festive  occasions  like 
Christmas,   Easter,  etc. 

10.  at  ha  for  vane,  to  be  in  the  habit  of. 

11.  this  did   not   seem  to  be  the  case;   it  didn't   seem  like  it. 

12.  at  laegge  an  paa,   to  endeavor  to;  to  strive  to. 

COMPOSITION. 

I.  She  was  waiting  for  [on]  some  one.  She  stood 
looking  out  through  the  window,     2.     From  there  one 


228 

could  see  far  out  on  the  water.  The  boat  must  soon  be 
in  sight  (sigte)  she  thought.  3-.  I  wonder  if  he  has 
changed  much  in  these  three  years  he  has  been  away? 
4.  While  she  stood  thinking  about  this,  she  heard 
some  one  come  walking.  5.  She  turned  to  see  who  it 
was.  It  was  the  schoolmaster.  6.  Soon  a  boat  came 
into  view  (til  syne).  It  came  toward  land  with  great 
speed.  7.  There  were  two  rowing  [who  rowed] ; 
both  were  in  their  shirtsleeves.  8.  "There  they  come," 
cried  the  mother.  She  hurried  from  the  window  and 
started  for  (la  ivei  mot)  the  shore.  9.  Everything 
seemed  smaller  now  than  it  did  before.  He  had  been 
sure  he  remembered  how  everything  looked.  10.  He 
found  it  all  interesting. 

CONVERSATION. 

1.  Hvilke  forberedelser  var  der  blit  gjort  for  0y- 
vinds  hjemkomst? 

2.  Fortael  hvor  han  hadde  vaeret,   og  om  hvordan 
det  var  gaat  ham. 

3.  Hvad  menes  der  med  at  "ungt  folk"  hadde  vse- 
ret  ute? 

4.  Hvad  var  det  gamle  ved  0yvind? 

5.  Hvad  var  det  nye  ved  ham? 

LESSON  LIII. 

VOCABULARY. 

et  ekom,  — ,  squirrel.  et  stevnemcite,  — r,  tryst, 

en  hund  [nn],  — e(r),  dog.  at  m0te  —  m0tte  —  m0tt,  to 
en    opda'gelse,    — r,    discov-  meet;    at    m0tes,    to    meet 

ery.  each  other. 

en  beskri ' velse,  — r,  descrip-  at    passe,    I,    to    watch;    at 

tion.  passe  op,  to  keep   an   eye 

et  0ielok   [ — lak],  — ,  eyelid.  on,  to  keep  watch  of. 

et  m0te,  — ^r,   meeting.  at  nynne,  I,  to  hum. 


229 

at  knurre,  I,  to  snarl,  growl.  at  klyve  —  kl0v  —  kl^vet, 

at  gj0,   III,   to  bark.  to   climb. 

at  r0re,  II,  to  stir.  st0i,  c.  g.,  noise. 

at  l0se,  II,  to  loosen.  P3^t,  c.  g.,  finery;   ornament 

at  begri'pe  —  begrep  —  be-  (see  note  s). 

grepet,    to    understand;  to  troskyldig — ,  — c,  unsuspect- 

comprehend.  ing. 

at  kjende  igjen,  to  recognize.  gal,  r,  crazy;  frantic. 

at  frelse,  II,  to  save.  rasende,  furious. 

READING. 

pyvind  saa  paa  klokken,  og  den  gik  til  9.  Inde 
kunde  han  ikke  vente,  men  gik  ut,  kljz^v  op  over  berget, 
stanste  deroppe  og  saa.  Hustaket  laa  taet  opunder; 
buskene  paa  taket  var  blit  store,  alt  ungtrae  omkring 
hvor  han  stod,  var  ogsaa  vokset,  og  han  kjendte  hvert 
ett.  Han  saa  nedover  veien,  som  gik  langs  berget  og 
hadde  skogen  paa  den  andre  siden.  Veien  laa  graa  og 
alvorlig,  men  skogen  stod  med  alt;  slags  ljz(v;  traerne 
var  hjz(ie  og  bent  voksne,  inde  i  den  lille  bugt  laa  et  far- 
tjz^i  for  slappe  seiP ;  det  var  lastet  med  planker  og  ventet 
vind.  Han  saa  ut  over  vandet,  som  hadde  baaret  ham 
frem  og  tilbake;  det  laa  stille  og  blankt,  nogen  sjV- 
fugle  fl^i  over,  men  uten  skrik;  ti  det  var  sent.  Faren 
kom  gaaende  fra  kvernen,  stanste  paa  stenhellen,  saa 
utover  likesom  sjzJnnen,  gik  derefter  ned  mot  vandet  for 
at  forsyne^  baaten  mot  natten.  Moren  kom  ut  paa  den 
ene  side  av  huset;  ti  hun  kom  fra  kjj^kenet;  hun  saa 
op  mot  berget  idet  hun  gik  over  tunet  med  noget  til 
h^nsene,  saa  atter  op  og  nynnet.  Han  satte  sig  ned 
for  at  vente;  smaaskogen  vokste  tset  saa  han  ikke 
kunde  se  langt  indover,  men  han  lyttet  til  den  mindste 
stj^i.  Laenge  var  det  blot  fugP  der  ^0i  op  og  narret 
ham,  snart  igjen  et  ekorn  som  hoppet  over  i  et  andet 
trse.  Men  endelig  knaker  det  laenger  borte,  stanser  litt, 
knaker  igjen;  han  reiser  sig,  hjertet  banker  og  blodet 


230 

sprj2{iter*  ham  til  hodet;  da  bryter  det  i  buskene  taet  ved 
ham ;  men  det  er  en  stor,  lodden  hund,  som  kommer  og 
ser  ham,  stanser  da  paa  tre  ben  og  r^rer  sig  ikke.  Det 
var  hunden  paa  0vre-Heidegaardene,  og  taet  bak  den 
knaker  det  igjen,  hunden  vender  hodet  og  logrer;  nu 
kommer  Marit. 

En  busk  holdt  kjolen,  hun  vendte  sig  for  at  l^se, 
og  saadan  stod  hun  da  han  f^rst  saa  hende.  Hun 
hadde  bart,  oprullet  haar,  saadan  som  jenterne  pleide  at 
gaa  i  hverdagslaget,  hun  hadde  en  sterk,  rutet  Hvkjole 
uten  sermer,  intet  om  halsen  uten  den  nedfaldende  Hn- 
nedkrave;  hun  hadde  stjaalet  sig  hke  fra  markarbeidet 
og  hadde  ingen  p^nt  turdet  gj^re^.  Nu  saa  hun  op  paa 
skakke  og  smilte;  det  lyste  i  de  hvite  taender  og  under 
de  halvlukkede  j^Jielok;  hun  stod  saadan  litt  og  pillet; 
men  saa  kom  hun  og  blev  mere  og  mere  r^d  for  hvert 
skridt.  Han  gik  hende  til  m^^ite,  tok  hendes  haand  mel- 
lem  begge  sine.    Hun  saa  dypt  ned,  og  saadan  stod  de, 

"Tak  for  alle  dine  brev,"  var  det  f^rste  han  sa, 
og  da  hun  nu  saa  op  litet  grand  og  lo,  f^lte  han  at  hun 
var  det  mest  skjelmske  trold"  han  kunde  m^te  i  en 
skog;  men  han  var  fangen,  og  hun  var  det  nok  ikke 
mindre. 

"Hvor  stor  du  er  blit!"  sa  hun,  og  mente  noget 
ganske  andet.  Hun  saa  mere  og  mere  paa  ham,  lo 
mere  og  mere,  han  lo  ogsaa;  men  de  sa  ingen  ting. 
Hunden  hadde  sat  sig  paa  skrenten  og  saa  ned  paa 
gaarden ;  Thore  bemerket  dette  hundehode  nede  fra 
vandet,  og  kunde  for  sit  liv  ikke  begripe  hvad  det  var 
som  viste  sig  oppaa  berget. 

Men  de  to  hadde  nu  sluppet  hinanden  og  begyndte 
saa  smaat  at  tale.  Og  da  han  f^rst  hadde  begyndt,  blev 
han  snart  saa  kringmaelt  at  hun  maatte  le  ham  ut. 

"Ja,  ser  du,  det  er  naar  jeg  er  glad,  rigtig  glad,  ser 


231 

du;  og  da  det  blev  godt  imellem  os  to,  da  var  det  som 
der  sprang  op  en  laas  inden  i  mig,  sprang  op,  ser  du." 

Hun  lo.  Siden  sa  hun:  "Alle  de  brev  du  sendte 
mig,  lean  jeg  naesten  utenad." 

"End  jeg  dine  da!  Men  du  skrev  bestandig  saa 
kort."      • 

"Fordi  du  bestandig  vilde  ha  det  saa  langt." 

"Men  det  er  sandt;  aldrig  bar  du  sagt  mig  hvor- 
ledes  du  blev  kvit  Jon  Hatlen!" 

"Jeg  lo." 

"Hvorledes?" 

"Lo ;  vet  du  ikke  hvad  det  er  at  le  ?" 

"Jo,  le  kan  jeg!" 

"Faa  se^ !" 

"Har  du  hjzJrt  slikt!  jeg  maa  da  ha  noget  at  le  ad." 

"Det  beh^ver  ikke  jeg  naar  jeg  er  glad." 

"Er  du  glad  nu,  Marit?" 

"Ler    jeg  nu  da?" 

"Ja,  det  gjjzfr  du!"  ban  tok  begge  hendes  haender  og 
slog  dem  sammen.  Mask  i  klask,  mens  han  saa  paa 
hende. 

Her  begyndte  hunden  at  knurre,  siden  reiste*  den 
haar  og  satte  i  at  gj0  bent  ned,  den  blev  sintere  og  sin- 
tere,  tilsidst  ganske  rasende.  Marit  sprang  forskraek- 
ket  tilbake,  men  0yvind  frem  og  saa  ned.  Det  var 
bans  fai  den  gj^de  paa;  han  stod  taet  under  berget 
med  begge  haender  i  lommen  og  saa  op  paa  hunden. 

"Er  du  der,  du  ogsaa?  Hvad  er  det  for  en  gal 
hund  du  har  deroppe  ?" 

"Det  er  en  hund  fra  Heidegaardene,"  svarte  0yvind 
noget  forlegen. 

"Hvordan  pokker  er  den   kommet   derop?" 

Men  moren  hadde  set  ut  fra  kjjzikkenet ;  ti  hun  hadde 
hjzfrt  den  skraekkelige  stj^i,  og  hun   forstod  alt,  lo  og 


232 

sa:  "Den  hunden  farer  her  hver  dag,  saa  det  er  ikke 
noget  underlig." 

"Det  er  da  ogsaa  en  glubsk  hund." 

"Den  blir  bedre  naar  en  klapper  den,"  mente  0y- 
vind  og  gjorde  saa;  hunden  taug,  men  knurret.  Faren 
gik  troskyldig  ned,  og  de  to  var  frelste  for  opdagelse. 

"Det  var  nu  den  gang,"  sa  Marit  da  de  atter 
mattes. 

"Blir  det  vaerre   siden,  mener  du?" 

"Jeg  kjender  en,  jeg,  som  vil  passe  os  op." 

"Din  bedstefar?" 

"Netop." 

"Men  han  skal  ikke  gjjzJre  os  noget." 

"Aldrig  det  slag."« 

"Og  det  lover  du?" 

"Ja,  det  lover  jeg,  0yvind." 

"Nu  maa  jeg  gaa,  0yvind." 

"Jeg  skal  f^lge  dig,  jeg." 

"Men  ikke  ut  av  skogen;  da  kan  bedstefar  se  dig." 

"Nei,  ikke  ut  av  skogen.   Kjaere,  l^per  du?" 

"Vi  kan  da  ikke  gaa  side  om  side  her." 

"Men  sligt  er  da  ikke   f^lgeskap!" 

"Ta  mig  da!"  —  Hun  \0p,  han  efter,  og  hun  hang 
snart  fast  saa  han  tok  hende.  —  "Har  jeg  nu  tat  dig 
for  bestandig,  Marit?"  han  hadde  haanden  om  hen- 
des  liv.  —  "Jeg  tror  det,"  sa  hun  sagte  og  lo,  men  var 
baade  v0d  og  alvorlig.  Nei,  nu  maa  det  ske,  taenkte 
han,  og  han  tok  og  vilde  kysse  hende;  men  hun  bj^ide 
hodet  ned  under  bans  arm,  lo  og  I0p.  Hun  stanste  dog 
borte  ved  de  sidste  traer;  "naar  skal  vi  saa  mjzJtes  igjen?" 
hvisket  hun. 

"Imorgen,  imorgen !"  hvisket  han  tilbake. 

"Ja,  imorgen !  —  Farvel !"  hun  Ij^p. 

"Marit!"  og  hun  stanste.  "Du,  det  var  rart  at  vi 
mattes  oppe  paa  berget." 


233 

"Ja,  det  var  saa,"  hun  \0p  igjen. 

Han  saa  laenge  efter  hende,  hunden  for  foran  og 
gj0dde,  hun  efter  og  hysset.  Han  vendte  sig,  tok  huen 
og  kastet  den  ende  op,  tok  den  igjen  og  kastet;  "nu 
tror  jeg  nok  jeg  begynder  at  bli  glad,  jeg,"  sa  gutten 
og  sang  hjemover. 

Notes. — 1.  laa  for  slappe  seil,  lay  with  slack  sails. 

2.  at  forsyne,  to  provide;  here,  to  fasten,  or  to  take  the  boat  under 
cover. 

3.  fugl,  concrete  nouns  used  in  indefinite  form,  have  the  force  of 
collective  nouns. 

4.  We  would  say  rushed,  or  surged   (str0mmet). 

5.  at  gi0re  pynt,  to  dress  up ;  to  fix  up. 

6.  In  Norse  folk-lore,  the  sylvan  elfs  would  bewitch  the  lonesome 
wanderer  and  take  him  away.  This  is  the  allusion  in  the  words  trold, 
fang  en. 

7.  faa  se  =  la  mig  faa  se. 

8.  reiste  haar,   i.   e.,  the  dog's  hair  bristled. 

9.  Not  in  the  least. 

COMPOSITION. 

I.  What  time  is  it?  Can  you  tell  me  what  time 
it  is?  It  is  past  eight.  It  is  a  quarter  of  nine.  2.  He 
recognized  every  bush  and  tree.  The  smaller  ones  had 
become  much  larger  than  when  he  left.  3.  But  the 
older  ones  stood  straight  and  proud  as  they  used  to  do. 
4.  It  was  late.  Below,  the  water  lay  without  the 
least  ripple.  5.  A  few  boats  were  gliding  to  and 
fro,  and  a  large  ship  lay  waiting  for  wind.  6.  Thore 
had  been  down  to  the  shore  [sea]  to  see  to  the  boat. 
When  he  came  back  he  noticed  a  dog  on  the  edge  of 
the  cliff  [upon  the  cliff-edge].  7.  He  stood  a  long 
time  looking  up.  He  could  not  imagine  what  that 
meant  [should  mean].  8.  Have  you  learned  it  by 
heart?  Let  me  see  if  you  can  read  them  from  mem- 
ory. 9.  This  was  0yvind's  first  evening  at  home.  He 
had  been  gone  a  long  time.  10.  Much  had  been  [was 
become]  changed  since  he  left.  But  it  was  himself 
who  had  changed  the  most. 


234 

CONVERSATION. 

1.  Hvad  skulde  0yvind  paa  berget? 

2.  Hvor  bar  vi   ifSr  b^rt  om  at  bustaket  laa  taet 
opunder  berget? 

3.  Hvordan   saa  Pladsen  ut  derfra    bvor    0yvind 
stod  og  saa  utover? 

4.  Hvor  bar  vi  f^r  bat  en  beskrivelse  av  Pladsen? 

5.  Hvilken   tid   av   aaret    var    det    da,    og   hvilken 
er  det  nu? 

6.  Hvordan   saa   Marit   ut   den   kveld    bun    mj^tte 
0yvind  paa  berget? 

7.  Naar  badde  de   f^r  mj^ttes  paa  berget? 

8.  Hvad  mente  bun  da  bun  sa  ban  var  bHt  stor? 

9.  Hvem  er  det  som  vil  komme  til  at  passe  dem 
op? 

10.     Hvorfor  fik  ikke  0yvind  og  Marit  traeffes  bjemme 
bos  bans  foraeldre? 


LESSON  LIV. 

VOCABULARY. 

et  erende   [nn],  — r,  errand.  at  springe  —  sprang  —  sprun- 

et  las  [lass],     — ,  load;   bur-  get,  to  run. 

den.  at  b^rste,  I,  to  brush. 

et  hop,  — ,  jump;  leap.  at  t^rre,  I,  to  dry;  to  wipe. 

en    mark,    — er,    meadow;  at  trille,  I,  to  trill;  to  roll, 

ground.  at  bestille,  II,  to  do. 

en  sed'del,  sed^ler,  note.  ubelei'lig,   — ,   — e,   inoppor- 

en  trille,  — ^r,  trill.  tune(ly). 

h0i,  n.  g.,  hay.  pudsig  [ds=:ss], — , —e,  c om- 
en  h^isaate,    — r,    hay-cock;  ical. 

small  pile  of  hay.  trodsig  [ds=ss], — ,  — e,  stub- 

laave,  c.  g.,  hay-mow.  born. 

at   l0pe  —   l0p  —  l0pet,   to  hidsig  [ds=ss], — ,  ^,  quick- 
run,  tempered. 

at  rake,  II,  to  rake. 


235 

READING. 

Tiende  kapitel. 

En  eftermiddag  ut  paa  sommeren,  da  moren  og  en 
pike  rakte  h0\  sammen,  faren  og  0yvind  bar  ind,  kom 
en  liten  barfotet  og  barhodet  gut  hoppende  nedover 
bakkerne  og  bortover  marken  til  0yvind,  som  ban  gav 
en  seddel. 

"Du  l^per  godt,  du !"  sa  0yvind. 

"Jeg  bar  betaling  for  det,"  svarte  gutten. 

Paa  sp^rsmaal  om  ban  skulde  ba  svar,  \0d  det  nei, 
og  ban  tok  veien  bjem  igjen  over  berget;  ti  der  kom 
nogen  efter  ham  oppi  veien,  sa  ban.  0yvind  aapnet 
brydsomt  seddelen;  ti  den  var  fjzfrst  lagt  sammen  i  en 
strimmel,  dernsest  var  den  knyttet,  saa  forseglet  og  til- 
lakket,  og  i  sedlen  stod: 

"Nu  er  ban  paa  marsen^;  men  det  gaar  langsomt 
Spring  paa  skogen    og  gjem  dig! 

Den  du  vet." 

*Nei  om  jeg  gj^r,"'  taenkte  0yvind  og  saa  trodsig 
opover  bakkerne.  Det  varte  beller  ikke  laenge  f^r  en 
gammel  mand  viste  sig  j^verst  i  bakkerne,  bvilte,  gik 
litt,  bvilte  igjen;  baade  Tbore  og  konen  stanste  for  at 
se  paa.  Men  Tbore  smilte  snart,  konen  derimot  skiftet 
farve. 

"Kjender  du  bam?" 

"Ja,  her  er  just  ikke  let  at  ta  feil." 

Far  og  s0n  begyndte  paa  ny  at  baere  hjzJi;  men  den 
sidste  passet  det  saa  at  de  altid  fulgtes.  Den  gamle 
oppi  bakken  kom  langsomt  naermere  likesom  et  tungt 
vestenveir.  Han  var  meget  bj^i  og  noget  fjzfrlig;  han 
badde  onde  ben,  og  gik  fot  for  fot  med  svaer  holdning* 
og  stav.  Han  kom  snart  saa  naer  at  de  kunde  se  ham 
ndie;  han  stanste,  tok  huen  av  bodet  og  turret  svetten 
med  et  tjzJrklae.     Han  var  ganske    skaldet    langt    bak- 


336 

over;  han  hadde  et  rundt,  sammenfoldet  ansigt,  smaa 
gnistrende,  plirende  fime,  buskete  bryn,  og  alle  taender 
i  munden.  Naar  han  talte,  var  det  med  en  ^karp,  gnel- 
drende  stemme,  der  hoppet  som  over  grus  og  sten; 
men  paa  et  og  andet  "r"  hvilte  den  med  stort  velbe- 
hag,  trillet  saa  henover  det  i  flere  alens  laengde  og 
gjorde  i  det  samme  et  vseldig  hop  i  tonen.  Han  hadde 
i  yngre  dage  vaeret  bekjendt  for  en  munter,  men  hidsig 
mand;  paa  sine  gamle'  var  han  ved  mange  slags  mot- 
gang  bHt  liter  og  mistaenkelig. 

Thore  og  s^nnen  gjorde  mange  vendereiser  f^r 
Ole  kunde  vinde  frem;  de  forstod  begge  at  han  ikke 
kom  for  det  godes  skyld,  der  for  var  det  saa  meget  pud- 
sigere  at  han  aldrig  naadde*.  De  maatte  begge  gaa  der 
meget  alvorlige  og  tale  ganske  sagte ;  men  da  dette 
aldrig  tok  ende,  blev  det  Ijziierlig,  Blot  et  halvt  ord 
som  traeffer,  kan. under  saadanne  omstaendigheter  taende 
latter,  og  allerhelst  naar  der  er  fare  forbundet  med  at 
le.  Da  han  tilsidst  var  nogen  favner  borte,  men  som 
aldrig  tok  ende,  sa  0yvind  ganske  tjz(rt  og  sagte:  "Han 
maa  i0re  tungt  lass,  den  mand,"  —  og  mere  skulde  der 
ikke  tiF. 

"]eg  mener  du  er  ikke  klok,"  hvisket  faren,  skjjint 
han  nok  selv  lo. 

"Hm,  hm!"  kremtet  Ole  oppi  bakken. 

"Han  lager*  halsen  til,"  hvisket  Thore.  0yvind 
faldt  paa  knae  foran  h^isaaten,  stak  hodet  ind  i  hj^iet  og 
lo.  Faren  b^ide  sig  ogsaa  ned.  "La  os  gaa  ind  paa 
laaven,"  hvisket  han,  tok  et  fang  h^i  og  travet  i  vei'; 
0yvind  tok  en  liten  dusk,  sprang  efter,  kroket  av  latter, 
og  slap  sig  f^rst  ned  indpaa  laaven.  Faren  var  en  al- 
vorlig  mand ;  men  fik  nogen  ham  ind  paa  latteren,  smaa- 
klukket  det  i0Tst  i  ham,  derpaa  blev  det  altid  laenger, 
men  avbrutte  triller,  indtil  de  flj^t  sammen  i  en  eneste 
lang  ulyd,  hvorefter  der  kom  b^lge  paa  bjzflge  med  altid 


^37 

laengere  sug^°.  Nu  var  han  kommet  i  vei,  s^nnen  laa 
paa  giilvet,  faren  stod  over,  og  begge  lo  saa  det  brakte. 
De  hadde  sig  en  gang  imellem  slikt  lattertak;  men 
"dette  kom  ubeleilig,"  sa  faren.  Tilsidst  visste  de  ikke 
hvorledes  dette  skulde  gaa;  ti  den  gamle  maatte  jo 
vaere  kommet  tilgaards. 

"Jeg  vil  ikke  ut,"  sa  faren;  "jeg  har  ingenting  med 
ham  at  bestille." 

"Ja,  saa  gaar  heller  ikke  jeg,"  svarte  0yvind. 

"Hm-hm,"  l^d  det  like  utenfor  laavevaeggen.  Faren 
truet  til  gutten:  "Vil  du  bare  ut  med  dig!" 

"Ja,  gaa  du  f^rst!" 

"Nei,  vil  du  bare  pakke  dig!" 

"Ja,  gaa  fj^rst!"  —  og  de  b^rstet  av  hinanden  og 
gik  meget  alvorlige  frem. 

Da  de  kom  nedenfor  kloppen,  saa  de  Ole  staa  vendt 
mot  kj0kkend)^ren  som  om  han  betasnkte  sig;  han 
holdt  huen  i  den  haand  hvormed  han  holdt  staven,  og 
tj^rret  med  et  t^rklae  svetten  av  det  skaldete  hode. 
men  rusket  ogsaa  op  i  bustene  bak  jz(ret  og  i  nakken 
saa  de  stak  ut  som  pigger. 

0yvind  holdt  sig  bak  faren ;  denne  maatte  derfor 
staa  stille,  og  for  at  gj^re  en  ende  paa  det  sa  han  uhyre 
alvorlig:  "Er  saa  gammelt  folk  ute  og  gaar?" 

Ole  vendte  sig,  saa  kvast  paa  ham  og  satte  huen  til- 
rette  f0r  han  svarte :  "Ja,  det  Iseg's  tiP^." 

"Du  kan^^  vaere  traet,  vil  du  ikke  gaa  ind?" 

"Aa,  jeg  kan  hvile  her  jeg  staar;  jeg  har  ikke 
langt  erende." 

Notes. — 1.  l(<d,  sounded,  =  there  was  answered. 

2.  mars  =  marsj,   march. 

3.  i.   e..   I'll  do  no  such  thin^. 

4.  svaer    holdning,    erect    carnage    (svaer,    great,    ponderous). 

5.  Supply  dager. 

6.  Supply  frem. 

7.  more  was  not  needed. 

8.  at  lage  til,   to  prepare. 

9.  trave  ivei,  laegge  ivei:   ivei  in  these  idioms  is  equivalent  to  off. 

10.  sug,  gasp. 

11.  at  pakke  (reflexive),  to  be  off;  to  get  away. 


238 

12.  laeg's   til   =  laegges   til;    passive   of   at  laegge  til,   to   add.      The   idea 
it:   things   come   to  pass   so  one  must    (in   his  case,   take  this   long   walk). 

13.  See    §    77,    d. 

COMPOSITION. 

Write  in  your  own  words  a  summary  of  the  story 
in  lessons  36  and  37. 

CONVERSATION. 

1.  Hvad  laeste  vi  om  i  sidste  time? 

2.  Hvad  tid  paa  aaret  finder  det  sted  som  vi  idag 
leeser  om? 

3.  Hvad   var   det    folket   paa   Pladsen    holdt    paa 
med? 

4.  Hvad  stod  der  i  seddelen? 

5.  Hvorfor  sprang  ikke  0yvind  paa  skogen? 

6.  Hvordan  saa  bedstefaren   ut? 

7.  Vet  vi  noget  om  hvad  motgang  han  har  hat? 

8.  Hvad  er  det  han  vil? 


LESSON  LV. 

VOCABULARY. 

en  stav,  — e(r),  cane.  at    nytte,    I,    to    be    of    use 
en  erendom,  — me,  property.  (transitive:  to  make  use  of). 

en  hindring,  — er,  hindrance;  at  s0rge  for,  I,  to  take  care 

obstacle.  of;  to  provide  for. 

beta' ling,  c.  g.,  pay;  recom-  at  hindre,  I,  to  hinder. 

pense.  at  gifte  sig,  I,  to  marry, 

vaerdighet,  c.  g.,  dignity.  at  slutte,  I,  to   quit. 

vagt,  c.  g.,  watch;  guard.  at  s0ke,  II,  to  seek. 

harme,  c.  g.,  anger.  at  leve're,  II,  to  deliver;  to 
skyld  [111,  c.  g.,  fault;  blame.  hand  over, 

at  beskyl'de  [11],  II,  to  blame;  at   bevi'se,    II,   to    show;    to 

to  accuse.  prove. 

at  op'drage,  to  bring  up.  at  sope,  II,  to  sweep. 


239 

tryg,  — t,  — ge,  safe.  skikkelig    [sj-],   — ,   —e,    de- 
gift,  — ,  — e,  married.  cent;  respectable, 
uviss,   r,  uncertain.  alde'les,  entirely, 
lovlig  [a],  — ,  ^-e,  lawful.  natur'ligvis,  of  course. 

READING. 

Der  var  en  som  glj^ttet  paa  kjjz^kendi^ren ;  imellem 
hende  i  kjjz^kkend^ren  og  Thore  stod  gamle  Ole  med 
hueskjermen  nedover  j2<inene ;  ti  huen  var  for  stor  nu 
siden  haaret  var  gaat  bort.  For  at  kunne  se  heldet  han 
hodet  dygtig  bakover,  staven  holdt  han  i  h^ire  haand, 
og  den  venstre  holdt  han  spaendt  i  siden^  naar  han  ikke 
gestikulerte ;  men  det  gjorde  han  aldrig  sterkere  end 
ved  at  sende  den  halvt  ut  fra  sig  og  holde  den  stille 
der  som  en  vagt  om  sin  vaerdighet. 

"Er  det  s^n  din  som  staar  bak  dig?"  begyndte  han 
med  rask  stemme. 

"De  sier  saa." 

"0yvind  heter  han,  ikke  saa?" 

"Jo,  de  kalder  ham  0yvind." 

"Han  har  vseret  paa  en  av  disse  akerskolerne'  der 
syd  ■  paa  ?" 

"Det  var  noget  slikt,  ja." 

"Nei,  jenten  min,  hun  datterdatter  min,  Marit  ja. 
hun  er  bht  gal  paa  det  sidste." 

"Det  var  leit^" 

"Hun  vil  ikke  gifte  sig." 

"Nu  da?" 

"Hun  vil  ingen  ha  av  alle  de  gaardgutter  som  byr 
sig  til*." 

"Ja  saa!" 

"Men  det  skal  vaere  bans  skyld,  bans  som  staar 
der." 

"Ja  saa?" 


246 

"Han  skal  ha  gjort  hende  hodetullen" ;  ja,  han  der, 
Sfin  din,  0yvind." 

"Det  var  som  pokker." 

"Ser  du,  jeg  liker  ikke  at  nogen  tar  hestene  mine 
naar  jeg  slipper  dem  tilfjelds,  liker  heller  ikke  at  no- 
gen tar  dj^trene  mine  naar  jeg  slipper  dem  til  dans,  liker 
det  slet  ikke." 

"Nei,  det  forstaar  sig." 

"Jeg  kan  ikke  gaa  efter;  jeg  er  gammel,  jeg  kan 
ikke  passe  paa." 

"Nei-nei;  nei-nei!" 

"Ja,  ser  du,  jeg  vil  holde  skik  og  orden';  der  skal 
stabben  staa,  og  der  skal  jzlksen  ligge,  og  der  kniven,  og 
der  skal  de  sope,  og  der  skal  de  kaste  ut,  ikke  utenfor 
d^ren,  men  der  i  kroken,  der  netop,  ja,  og  ikke  noget 
andet  sted.  Altsaa,  naar  jeg  sier  til  hende:  ikke  ham, 
men  ham !  saa  skal  det  vsere  ham  — .  og  ikke  ham !" 

"Naturligvis." 

"Men  slik  er  det  ikke;  i  tre  aar  har  hun  sagt  nei, 
og  i  tre  aar  har  det  ikke  vaeret  godt  imellem  os.  Dette 
er  ondt;  og  det  er  ham  som  er  grunden;  saa  vil  jeg 
si  ham  saa  du  hj^rer  det,  du  som  far  er,  at  det  nytter 
ham  ikke;  han  faar  slutte." 

"Ja  ja." 

Ole  saa  en  stund  paa  Thore,  da  sa  han:  "Du  svarer 
saa  kort!" 

"Den  p^lse  er  ikke  laenger^." 

Her  maatte  0yvind  le,  skjjz^nt  bans  sind  ikke  var 
til  det.  Men  hos  freidige  mennesker  staar  frygten  altid 
paa  graensen  av  latter,  og  nu  fik  han  heldning  til  det 
sidste. 

"Hvad  ler  du  ad?"  spurte  Ole  kort  og  skarpt. 

"Jeg?" 

"Ler  du  ad  mig?" 

"Be  Gud  bevare  mig!"  men    bans    eget    svar    gav 


241 

ham  latterlyst.  Dette  saa  Ole  og  blev  aldeles  rasende. 
Baade  Thore  og  0yvind  vilde  b^te  av®  med  alvorlig 
ansigt  og  b^n  om  at  gaa  ind ;  men  det  var  tre  aars  har- 
me  som  s^te  luft,  og  derfor  var  den  ikke  til  at  stanse. 
"Du  maa  ikke  toenke  at  gjVre  nar  av  mig,"  be- 
gyndte  han ;  "jeg  gaar  i  lovlig  erende,  jeg  s0rger  for 
mit  barnebarns  lykke  saaledes  som  jeg  forstaar  den,  og 
hvalpungers  latter  hindrer  mig  ikke.  En  opdrar 
ikke  j enter  for  at  kaste  dem  ned  i  den  i0rste  husmands- 
plads  som  vil  lukke  op,  og  man  styrer  ikke  bus  i  firti 
aar  for  at  levere  altsammen  til  den  fj^rste  som  narrer 
jenten.  Datter  min  gik  og  skapte  sig®  saa  Isenge  til 
hun  fik  gifte  sig  med  en  fark,  og  han  drak  dem  over- 
ende^^  begge  to,  og  jeg  maatte  ta  barnet  og  betale  nio- 
roen;  men,  dyre  d^d^^  om  det  skal  gaa  datterdatter  min 
paa  samme  maate,  nu  vet  du  det!  —  Jeg  skal  si  dig, 
at  saa  sandt  jeg  er  Ole  Nordistuen  paa  Heidegaardene, 
skal  presten  ijir  lyse^^  til  bryllups  for  huldrefolket  oppe 
i  Nordalsskogen  end  han  skal  slippe  slike  navn  ned 
fra  prsekestolen  som  Marits  og  dit,  din  julebukk^^ !  — 
Skal  du  kanske  gaa  og  skrsemme  skikkelige  friere  fra 
gaarden,  du?  Ja,  pr0v  paa  at  komme.  saa  skal  du 
faa  slik  en  reise  nedover  bakkerne  at  skoene  skal  staa 
bak  efter  dig  som  en  rjzfk.  Din  fliremikkeP* !  Du  tror 
kanske  jeg  ikke  vet  hvad  du  tsenker  paa,  baade  du  og 
hun?  Jo,  I  taenker  at  gamle  Ole  Nordistuen  skal  vende 
nsesen  i  veiret  bortpaa  kirkegaarden,  og  saa  vil  I  trippe 
frem  til  alteret.  Nei,  nu  bar  jeg  levd  66  aar,  —  og 
jeg  skal  bevise  dig,  jeg,  gut,  at  jeg  skal  leve  saa  I  skal 
faa  bleksot  av  det  begge  to!  Jeg  skal  gi  dig  det  til^", 
jeg,  at  du  skal  faa  laegge  dig  omkring  vseggene  som 
nysne  og  endda  ikke  se  hendes  fotsaaler;  for  jeg  sen- 
der hende  ut  av  bygden,  jeg  sender  hende  dit  hun  er 
tryg,  saa  kan  du  flakse  om  her  som  en  latterskrike  og 
gifte  dig  med  regn  og  nordenvind.     Og  saa  taler  jeg 


242 

ikke  mere  til  dig ;  men  nu  vet  d  u  som  far  er,  min 
mening,  og  vil  du  bans  vel  som  det  her  gjaelder, 
da  maa  du  faa  ham  til  at  bj^ie  elven  dit  den  kan  Ij^pe; 
over  min  eiendom  er  det  forbudt."  —  Han  vendte  sig 
med  smaa,  forte"  skridt,  idet  han  Ijz^ftet  h^ire  fot  litt 
sterkere  end  venstre  og  smaaskjendte  for  sig  selv. 

Notes. — 1.     akimbo. 

2.  akerskoleme  instead  of  agronomskolerne. 

3.  leit,  =  too  bad.  The  meaning  of  this  word  (lei)  varies  with 
different  idioms.  Jeg  er  lei  det,  ....tired  of  it.  Han  er  saa  lei,  He  is 
so  mean. 

4.  at  by  sig  til,  to   volunteer. 

5.  hode  +  tullen  (loony,  to  be  out  of  one's  right  mind).  Han  skal 
(§66,   c)   o.    s.   v.,  =   They  say  he   has  turned  her   head. 

6.  skik    [sjik]    og   orden,   ==  system  in   things. 

7.  Evidently  a  current  saying,  =  that  is  all  there  is  to  it. 

8.  at  b0te  av,  to  make  amends  so  as  to  ward  off  the  outburst  of 
anger. 

9.  skapte   sig,    acted   up. 

10.  =  drank  them   both  to  ruin. 

11.  dyre  d0d,   dear    (costly)    death,   used   as  an  oath. 

12.  at  lyse  til  bryllups  refers  to  the  custom  of  announcing  weddings 
from  the  pulpit  at  the  close  of  services  preceding  the  day  of  the 
ceremony. 

13.  julebuk  (Christmas-goat).  From  the  custom  of  making  Christmas 
visits  dressed  up   like  clowns. 

14.  flire,  to  snicker,  Mikkel,  popular  name  for  fox. 

15.  til,  in  addition;  besides.  Notice  throughout  the  repetition  of 
personal  pronouns. 

16.  adv.   used  as  adj. 

COMPOSITION. 

Write  a  summary  of  the  story  in  lessons  38  and  39. 

CONVERSATION. 

1.  Beskriv  Ole  saadan  som  han  stod  der  og  talte. 

2.  Hvad  var  det  han  beskyldte  0yvind  for? 

3.  Hvad  var  det  0yvind  lo  ad? 

4.  Hvad  faar  vi  vite  om  Oles  motgang? 

5.  Paa  hvilken  maate  vilde  han  holde  0yvind  og 
Marit  fra  hinanden? 


243 
LESSON  LVI. 

VOCABULARY. 

et  opgj0r,  — ,  settlement.  at  true,  I,  to  threaten. 

en  tunge,  — r,  tongue.  at  klinge  —  klang  —  klinget. 

en  harpe,  — r,  harp.  to  ring  (the  ring  of  a  bell). 

en  sang,  — e,  song.  aldrig,  never. 

sp0k,  c.  g.,  joke;  jest.  at  tigge,  I,  to  beg. 

et    var'sel,    — ler,    warning;  at  svinge  —  svang  —  svun^ 

omen.  get  (or  I),  to  swing. 

skraek,  c.  g.,  fear;  scare.  at  bryte  —  br0t  —  brutt,  to 

glans,  c.  g.,  lustre.  break. 

at  blande  [nn],  I,  to  mix.  at  avstaa  (av  +  staa),  to  de- 
al tone,  I  or  II,  to  sound.  sist. 

at  juble,  I,  to  exult;  to   ex- 
press joy. 

READING. 

Der  var  faldt  fuldkommen  alvor  over  de  tilbake- 
staaende,  et  ondt  varsel  hadde  blandet  sig  i  deres  spj^ 
og  latter,  og  huset  stod  et  jzJieblik  tomt  som  efter  en 
skraek.  Moren,  som  fra  kjjzfkkendjzJren  hadde  hj^rt  alt» 
saa  bekymret  paa  0yvind,  na^sten  til  taarer^,  og  hun 
vilde  ikke  gj^re  det  tyngre  for  ham  ved  at  si  et  eneste 
ord.  Da  de  alle  stiltiende^  var  gaat  ind,  satte  faren  sig 
ved  vinduet  og  saa  ut  efter  Ole  med  meget  alvor  over 
sit  aasyn'.  0yvinds  0ie  hang  ved  bans  mindste  mine- 
spil*;  ti  i  bans  fj^rste  ord  maatte  jo  naesten  de  to  unges 
fremtid  ligge.  Satte  Thore  sit  nei  sammen  med  Oles, 
stod  det  neppe  til  at  komme  forbi'.  Tanken  Ipp  skraemt 
fra  hindring  til  hindring;  ban  saa  et  j^ieblik  bare  fattig- 
dom,  motvilje,  misforstaaelse  og  kra;nket  aeresf^else, 
og  enhver  stj^tte  ban  vilde  ta  til,  gled  under  tanken. 
Det  for^kte  bpns  uro  at  moren  stod  med  haanden  paa 
kjjz(kkendj^rsklinken,  uviss  om  hun  hadde  mot  til  at 
vsere  inde  og  vente  opgj^r,  og  at  hun  tilsidst  ganske 
tapte  motet  og  listet  sig  ut.     ^yvind  saa  ufravendt  paa 


244 

faren,  som  aldrig  vilde  dra  blikket  ind ;  sj^nnen  turde 
heller  ikke  tale,  ti  den  anden  maatte  jo  faa  taenke  fuldt 
ut.  Men  netop  i  samme  stiind  hadde  sjselen  Ijzipet  sin 
angstens  bane®  belt  ut  og  tok  holdning  igjen;  "ingen 
uten  Gud  kan  dog  til  syvende  og  sidst^  skille  os," 
taenkte  ban  ved  sig  selv  og  saa  paa  farens  rynkede 
bryn ;  —  nu  kom  der  snart  noget.  Tbore  drog  et  langt 
suk,  reiste  sig,  saa  indover  og  traf  SjzJnnens  blik.  Han 
stanste  og  saa  laenge  paa  ham. 

"Min  vilje  var'  det  at  du  opgav  bende;  ti  man  skal 
n^dig  tigge  eller  true  sig  frem,  Vil  du  ikke  avstaa 
derfra,  saa  tjzJr"  du  ved  leilighet  si  mig  til,  og  kanske 
jeg  saa  kan  hjaelpe  dig."  —  Han  gik  til  sit  arbeide,  og 
s^nnen  fulgte. 

Men  om  kvelden  hadde  pyvind  sin  plan  fserdig; 
ban  vilde  sj2(ke  om  at  bli  amtsagronom  og  be  bestyreren 
og  skolemesteren  hjaelpe  sig.  "Holder  bun  saa  ut,  skal 
jeg  med  Guds  bjaelp  vinde  bende  gjennem  mit  arbeide." 

Han  ventet  forgjaeves  paa  Marit  den  kveld;  men 
ban  sang,  mens  ban  gik  der,  den  sang  ban  boldt  mest 
av. 

Ljrfft  dit  hode,  du  raske  gut! 
Om  et  haap  eller  to  blev  brutt, 
blinker  et  nyt  i  dit  ^ie, 
straks  det  faar  glans  av  det  hjzJie!" 

Ljzfft  dit  hode   og  se  dig  om! 
Noget  er  der  som  roper:  kom!  — 
noget  med  tusende  tunger, 
som  om  freidighet    sjunger." 

L^ft  dit  hode;  ti  i  dig  selv 
blaaner"  ogsaa  et  utstrakt  hvaelv" 
hvor  der  med  harper  klinger, 
jubler,  toner  og  svinger! 

Lfih  dit  hode  og  sjung  det  ud:" 
Aldrig  kuer  du  vaarens  skud; 


245 

hvor  der  er  gjaerende  kraefter, 
skyter  det  aaret  efter. 

L^ft  dit  hode,  og  ta  din  daap 
av  det  hj^ie,  straalende  haap 
som  over  verden  hva;Iver 
og  i  hver  livsgnist  skjaelver! 

Notes. — 1.     i.  e.,  worried  nearly  to  tears. 

2.  stiltiende,  pres.   part,   of   at  tie  stille. 

3.  aasyn,  ansigt. 

4.  mine,    facial   expression,   -f-   spil,   play. 

5.  i.  e.,  the  refusal  of  both   Ole  and  his  father  would  form  an  obstacle 
which   could  hardly  be  overcome. 

6.  angstens  bane,   (the)  course  of  anxiety. 

7.  tU  syvende  og  sidst,  ultimately;   when  it  comes  to  the  utmost,   to  a, 
final   issue. 

8.  imperfect  used  for  present,  to  make  it  less  direct. 

9.  t0r....si  mig  til,   may  let  me  know,     ved  leilighet,   at    (your)    con- 
venience ;    here>  when   time  comes. 

10.  av  det  h0ie,  =  from  on  high. 

11.  sjunger  =  synger. 

12.  at    blaane,    verb    formed    from    adj.      blaa;    =   to    become    blue. 

13.  utstrakt  hvaelv,   expanded    dome. 

14.  ud   (=   ut)   an   older  spelling  to   rhyme   with   skud    (budding   leaves, 
stems,  etc.). 

COMPOSITION. 

__        Write  a  summary  of  the  story  in  lessons  40  to  42. 

CONVERSATION. 

1.  Hvad  betyr  ordet   tilbakestaaende  ? 

2.  Hvorfor  var  der  faldt  alvor  over  dem? 

3.  Hvorfor   var   det   saa   vigtig   for    0yvind   hvad 
hans  far  vilde  si? 

4.  Hvad  var  Thores  mening? 

5.  Paa  hvilken  maate  kan  faren  hjselpe  ham? 


LESSON  LVII. 

VOCABULARY. 

en   void    [voll],   — e,   sward;  et    foredrag,   — ,    lecture;    at 

lawn.  holde  — ,  to  deliver  — . 

en  slette,  — r,  plain;  meadow,  en  forbe'dring, — er,  improve- 

et  tak,  — ,  hold.  ment. 

en  hensigt,  — er,  purpose.  et  vae'sen,  — er,  being. 


246 

at  vise,  II,  to  show  ( —  sig,  at  rinde  [nn]  —  randt  —  run- 
to  appear).  det,  to  flow, 

at  forlan'ge,  II,  to  demand.  tilfaeldig    [11],   — ,   — c,    acci- 

at  beha'ge,  I,  to  please.  dental. 

at  forbe'dre,  I,  to  improve.  hemmelig,  — ,  — e,  secret. 

at  hive,  -de,  — et,  to  throw;  utaalmo'dig    — ,    — e,    impa- 

to  fling.  tient. 

at    beskytte     [besjyt'te],    to  traet,  — ,  — te,  tired. 

protect.  bange,  afraid. 

READING. 

Ellevte  kapitel. 

Midt  i  middagshvilen  var  det;  folkene  sov  paa  de 
store  Heidegaarde,  h^\ti  laa  kastet  efter  dem  paa  vol- 
den,  og  riverne  stod  staket  i  jorden.  Nedenfor  laave- 
kloppen  stod  h^islsederne,  sselet0iet  laa  avspraettet  ved 
siden,  og  hestene  gik  i  tjor  et  stykke  derifra.  Foruten 
disse  og  nogen  h^ns  som  var  kommet  borti  akeren, 
saaes  ikke  et  levende  vaesen  paa  den  hele  slette. 

I  fjeldet  over  gaardene  var,der  et  skar,  og  der  gik 
veien  ind  til  Heidegaardssaetrene^,  store,  graesrike  fjeld- 
sletter.  Oppe  i  skaret  stod  idag  en  mand  og  saa  ned- 
over  sletten,  ret^  som  om  ban  ventet  nogen.  Bak  ham 
laa  et  litet  fjeldvand,  hvorifra  den  baek  Ij^p  .ned  som 
gjorde  skar*  i  fjeldet;  omkring  dette  vand  gik  paa 
begge  sider  kreaturveier  indover  mot  saetrene,  som  ban 
kunde  se  langt  borte*. 

Men  0yvind  var  det  som  sat  deroppe  i  middags- 
solen  og  ventet.  Han  sat  i  skjorteaermerne  taet  ved  den 
baek  som  randt  ut  av  vandet.  Ingen  viste  sig  endnu 
paa  Heidegaardssletten,  og  ban  begy^ndte  saa  smaat^  at 
bli  bange,  da  pludselig  en  stor  bund  kom  tungt  dra- 
gende"  utav  en  d)Z(r  i  Nordistuen,  og  efter  den  en  jente 
i  skjorteaermerne;  bun  sprang  bortover  voldene  op  mot 
berget;  ban  hadde  stor  lyst  til  at  bauke  ned,  men 
turde  ikke.     Han  saa  opmerksomt  paa    gaarden     om 


247 

nogen  tilfseldig  skulde  komme  ut  og  bemerke  hende; 
men  beskyttet  var  hun,  og  ban  reiste  sig  flere  ganger 
av  utaalmodighet. 

Saa  kom  bun  endelig  arbeidende  sig  frem  langs 
med  baekken,  hunden  litt  foran  og  lugtende  i  luften, 
bun  med  tak  i  smaabuskene  og  traettere  og  traettere 
gang,  pyvind  sprang  nedover,  hunden  knurret,  og  der 
blev  hysset  paa  den;  men  straks  Marit  saa  bam  kom- 
me, satte  bun  sig  paa  en  stor  sten,  rj^d  som  blod,  tract 
og  forkommen  av  varme.  Han  bivde  sig  op  paa  stenen 
ved  siden  av :  "Tak  for  det  du  kom !" 

"For  varme  og  vei^!   Har  du  ventet  laenge?" 

"Nei.  Siden  de  passer  os  op  om  kvelden,  maa  vi 
bruke  middagen:  Men  berefter  taenker  jeg  vi  ikke 
skal  ta  det  saa  bemmelig  og  mj^isomt;  det  er  netop 
derom  jeg  vil  tale  med  dig,"  — 

"Ikke  bemmelig?" 

"Jeg  vet  nok  at  alting  bebager  dig  mest  som  gaar 
bemmelig  tiP,  men  at  vise  mot  bebager  dig  ogsaa. 
Idag  kommer  jeg  til  at  tale  laenge  med  dig,  og  nu  maa 
du  b^re." 

"Er  det  sandt    du  sj^<er  om  at  bli  amtsagronom  ?" 

"Ja,  og  jeg  blir  det  nok.  Dermed  bar  jeg  en  dob- 
belt  bensigt,  ifirst  den  at  vinde  stilling,  og  dernaest  og 
isaer  den  at  utrette  noget  som  din  morfar  kan  se  og 
skjj^nne.  Det  traeffer  sig  saa  beldig  at  de  fleste  op- 
sittere  paa  Heidegaardene  er  unge  folk  som  vil'  for- 
bedringer  og  forlanger  bjaelp;  penger  bar  de  ogsaa. 
Saa  begynder  jeg  der;  jeg  skal  rette  paa  alt,  fra  deres 
fj^s  til  deres  vandledninger,  jeg  skal  bolde  foredrag 
og  arbeide,  jeg  skal  saa  at  si  beleire  gamlingen  med 
gode  gjeminger." 

"Dette  er  kjaekt  talt;  mere,   0yvind!" 

Notes. — 1.  en  saeter  is  an  open  plain  up  among  the  mountains  where 
the   peasants    keep    their    cattle    in    summer.      The   name   may   also    apply 


248 

to    the    cabin     (chalet)     where    the    dairy-girl     (scterjenten,     the    chalet- 
girl)    stays. 

2.  ret  som  om,   just  as   if. 

3.  gjorde  skar  (note  the  omission  of  art.),  i.  e.,  not  only  had  been, 
but  was  still  making  a  glen   or  pass. 

4.  In  the  original  Yollows  a  splendid  description  which  here  has 
been  omitted  because  of  language  difficulties.  (About  20  lines.  See 
Bj.  Fortaellinger,  Jubilaeumsutgave,  p.  283.) 

5.  saa  smaat,  little  by  little. 

6.  tungt  dragende,  (dragging  heavily),  descriptive  of  the  dog's  move- 
ments. 

7.  For,  ==  what,  in  exclamation ;  vci  may  refer  to  the  path,  to  the 
distance,  or  to  both. 

8.  gaar   hemmelig   til,    takes   place   secretly. 

9.  =   desire   improvement. 

COMPOSITION. 

Write  a  summary  of  the  story  in  lessons  43  to  45. 

CONVERSATION. 

1.  Hvad  var  det  som  haendte  i  sidste  kapitel? 

2.  Hvad   kunde   man   se  nede  paa   Heidegaardene 
fra  der  hvor  0yvind  stod? 

3.  Hvorfor  begyndte  0yvind  at  bli  bange? 

4.  Hvad  var  det  ban  vilde  tale  med  Marit  om? 

5.  Hvad  hensigt  hadde  0yvind  med    at    ville    bli 
amtsagronom  ? 


LESSON  LVIII. 

VOCABULARY. 

en  hemmelighet,  — er,  secret.  lydighet,  c.  g.,  obedience. 

en  gjerning,  — er,  act;  deed.  undseelse  [unnse'else],  c.  g., 

et  0nske,  — r,  wish.  shyness. 

en  fare,  — r,  danger.  skam,  c.  g.,  shame. 

en  vogn    [vaangn]  — e(r),  stand  [nn],  c.  g.,  rank;  posi- 

wagon;   carriage.  tion. 

en  mil,  — ,  mile.  takt,  c.  g.,  time;  rhythm, 

en  vise,  — r,  song  (used  espe-  at  0nske,  I,  to  wish. 

cially  in  speaking  of  folk-  at  frygte,  I,  to  fear. 

songs).  at  plage,  I,  to  torment, 

tjaerlighet,  c.  g.,  love.  at  angaa  (an  -f-  gaa),  to  con- 
Hapenhet,  c.  g.,  openness.  cern. 


249 

at  traede  —  traadte  —  traadt,  of'fentlig,  — ,  — e,  public. 

to  step.  aapen,  — t,  — ne,  open, 

at   baktale,   II,   to   back-bite;  pHgtig,    fplikti],     — ,    — e, 

to  slander.  obliged;  in  duty  bound. 

READING. 

"Ja,  det  andet  skal  handle  om  os  to.  Du  maa  ikke 
reise." 

"Naar  han  befaler  det?" 

"Og  ikke  ha  noget  hemmelig,  hvad  os  to  angaar.'' 

"Naar  han  plager  mig?" 

"Men  vi  opnaar  mere  og  beskytter  os  bedre  ved  at 
la  alt  bli  offentlig.  Vi  skal  netop  vaere  saa  meget  un- 
der folks  j^ine  at  de  altid  maa  tale  om  hvor^  vi  holder 
av  hinanden ;  des-  snarere  jzinsker  de  at  det  maa  gaa 
OS  vel.  Du  maa  ikke  reise.  Der  er  fare  for  dem  som 
skilles,  og  der  kan  bryte  snak  ind  imellem  dem.  Vi 
tror  ikke  noget  det  fjzJrste  aar;  men  vi  kan  begynde 
saa  smaat  at  tro  det  andet.  Vi  to  skal  m^tes  en  gang 
om  uken  og  le  bort  alt  det  onde  som  de  vil  saette  imel- 
lem os;  vi  skal  kunne^  mjz<tes  paa  en  dans  og  trae 
takten  saa  det  synger,  mens  de  sitter  rundt  om  som  bak- 
taler  os.  Vi  skal  mj^tes  ved  kirken  og  hilse  til  hinan- 
den saa  alle  de  ser  paa  det  som  kunde  j5nske  os  hun- 
drede  mil  fra  hinanden.  Digter  nogen  en  vise  om  os, 
saa  sitter  vi  sammen  og  prjzJver  paa  at  lage  en  som  kan 
svare ;  det  maa  altid  gaa  naar  vi  hjaelpes  ad*.  Ingen 
kan  naa  os  naar  vi  holder  sammen,  og  ogsaa  v  i  s  e  r 
folk  at  vi  holder  sammen.  Al  den  ulykkelige  kjaerlighet 
tilhjzirer  enten  raedde  folk,  eller  svake  folk,  eller  syke 
folk,  eller  beregnende  folk  som  gaar  og  venter  paa  en 
viss  leilighet,  eller  listige  folk  som  tilsidst  svier  for  sin 
egen  list,  eller  sanselige  folk  som  ikke  holder  saa  vidt 
av  hinanden  at  stand  og  forskjel  kan  glemmes,  —  de 
gaar  og  stikker  sig  vaek°,  sender  brev,  skjaelver^  ved  et 


250 

ord,  og  frygten,  denne  bestandige  uro  og  stikken  i  blo- 
det,  tar  de  saa  tilsidst  for  kjserlighet,  i filer  sig  ulykke- 
lige  og  lj2(ses  op  som  sukker.  Pyt,  sa'n"^,  holdt  de  rig- 
tig  av  hinanden,  saa  frygtet  de  ikke,  saa  lo  de,  saa  gik 
de  aapent  like  paa  kirkeporten  i  hvert  smil  og  hvert 
ord.  ]eg  bar  laest  om  det  i  bjz^erne,  og  jeg  bar  set  det 
selv  ogsaa :  det  er  skralt  med  den  kjaerHgbet  som  gaar 
bakveier.  Den  maa  begynde  i  bemmeligbet,  fordi  den 
begynder  i  undseelse;  men  den  maa  leve  i  aapenhet, 
fordi  den  lever  i  glaede.  Det  er  som  i  ljz(vskiftningen^, 
at  det  ikke  kan  gjemme  sig,  det  som  skal  vokse,  og  i  alt 
fald  saa  scr  du  at  alt  det  som  er  t^rt  paa  traeet,  falder 
av  i  den  samme  stund  Ij^vsprsettet  begynder^.  Ho-i, 
jente,  de  skal  bli  glade  av  at  se  os  glade;  to  forlovede 
som  holder  ut,  gjj^r  folk  en  velgjerning,  for  de  gir  dem 
et  digt  som  deres  barn  laerer  utenad  til  de  vantro  for- 
aeldres  skam.  Jeg  bar  laest  om  saa  mange  saadanne, 
der  lever  ogsaa  nogen  i  folks  mund^  ber  i  bygden,  og 
netop  b^rnene  av  dem  som  engang  forvoldte  alt  det 
onde,  er  det  som  nu  fortseller  og  T0res.  Ja,  Marit,  nu 
skal  vi  to  gi  hinanden  haanden,  saadan,  ja,  og  saa  skal 
vi  love  hinanden  at  holde  ihop,  saadan,  ja,  og  saa  skal 
det  gaa,  hurra !  — "  Han  vilde  ha  fat  i  hodet ;  men  bun 
vendte  det  vsek  og  lot  sig  glide  ned  av  stenen, 

Han  blev  sittende,  bun  "kom  igjen,  og  med  armene 
paa  bans  knae  blev  bun  staaende  og  talte  med  bam,  idet 
bun  saa  op,  "Hjz^r  nu,  0yvind,  naar  ban  nu  vil  jeg 
skal  reise,  bvad  saa?" 

"Saa  skal  du  si  nei,   rent  ut." 

"Kjaere,  gaar  det  an^''?" 

"Han  kan  da  ikke  baere  dig  ut  i  vognen!" 

"Om  ban  ikke  netop  g]0r  det,  saa  kan  han  paa 
mange  andi-e  maater  tvinge  mig." 

"Det  tror  jeg  ikke ;  lydighet  er  du  jo  pligtig^^  saa- 
laenge  den  ikke  er  synd;  men  du  er  ogsaa  pligtig  at  la 


251 

ham  vite  fuldt  ut  hvor  tungt  det  denne  gang  er  dig 
at  vaere  lydig.  Jeg  mener  han  betaenker  sig  naar  han 
ser  det;  nu  tror  han  som  de  fleste,  at  det  bare  er  barne- 
fjas.    Vis  ham  det  er  noget  mere." 

"Du  kan  tro  han  er  ikke  grei^^.  Han  vogter  mig 
som  en  tjoret  gjet." 

"Men  du  sliter  tjoret  flere  ganger  om  dag." 

"Det  er  ikke  sandt." 

"Jo,  hver  gang  du  hemmelig  taenker  paa  mig,  saa 
sHter  du  det." 

"Ja  saadan.  Men  er  du  ogsaa  viss  paa  at  jeg  taen- 
ker saa  ofte  paa  dig?" 

"EUers  sat  du  ikke  her." 

"Kjaere,  du  sendte  jo  bud  at  jeg  skulde  komme!" 

"Men  du  gik  fordi  tankerne  drev." 

"Heller    fordi  veiret  var  saa  vakkert." 

"Du  sa  nylig  det  var  for  varmt." 

"Til  at  gaa  imot  bakkerne,  ja,  men  ned  igjenl" 

"Hvorfor  gik  du  saa  op  ?" 

"For  at  kunne  springe  ned." 

"Hvorfor  er  du  ikke  alt  sprunget?" 

"Fordi  jeg  maatte  hvile." 

"Og  tale  med  mig  om  kjaerlighet?" 

"Jeg  kunde  gjerne  gjj2(re  dig  den  gisede  at  hjirt 
paa." 

"Mens  fugler  sang  — " 

" —  Og  de  andre  sov  — " 

"—  Og  de  klokker  klang  — "  • 

" —  I  den  grj2^nne  skov"." 

Notes. — 1.  hvor :=  how   (much)   we  think  of  each   other.     Noticft 

that  hvor  is  used  without  adverb  in  this  case.  Compare:  Hvor  glad 
han  er!     Hvor  han  maa  vaere  glad  I 

2.  des  snarere,   the  sooner. 

3.  See  §  77. 

4.  at  hjaelpes  ad  =  at  hjaeipe  hinanden. 

5.  at   stikke   sig  vaek,    to   hide. 

6.  Pyt,  interjection  expressing  indifference  or  unimportance;  sa'a  ss 
M  han. 

7.  I0v,   foliage,   +   skiftning,   verbal   noun   of  at   skifte,   to  change. 

8.  A  tew  lines  omitted. 


252 

9.  i.  e.,  —  in  tradition ;  in  current  stories. 

10.  gaar  det  an,  would  that  do?  at  gaa  an,  is  a  difficult  idiom. 
Compare :  Dette  gaar  ikke  an.  This  won't  do.  Det  gik  an  saalaenge  vi 
var   sammen,    It    was   alright    as   long   as    we    were   together. 

11.  du  er  pligtig  til  lydighet  ^ til  at  vaere  lydig. 

12.  grei,  clear;  not  tangled.  Han  er  ikke  grei.  It  is  not  easy  to  have 
anything  to  do  with  him. 

13.  skov   [skaav]   =  skog. 

COMPOSITION. 

Write  a  summary  of  the  story  in  lessons  46  and  47. 

CONVERSATION. 

1.  Hvilke  planer  talte  0yvind  om  i  sidste  lekse? 

2.  Hvilke  planer  fortaeller  han  om  i  denne  lekse? 

3.  Hvor  har  vi  i0r  hfirt  om  at  Marit  skulde  reise 
bort  ? 

4.  Hvor  er  det  0yvind  og  Marit  er  mens  de  taler 
sammen  ? 

5.  Hvorfor  var  de  kommet  sammen  der? 

6.  Hvor  skulde  de  traeffes  fra  nu  av? 


LESSON  LIX. 

VOCABULARY. 

en  kjaempe,  — ^r,  giant.  en  snor,  — e(r),  line;  rope, 

en  f0lge  [11],  — ^r,  effect;  con-  at  ringe,  II,  to  ring. 

sequence.  at  fore'ne,  I  or  II,  to  join, 

et  utfald  [11],  — ,  outcome;  re-  at  ane,  — te,  — et,  to  suspect. 

suit.  at  plukke,  I,  to  pick, 

et  spark,  — ,  kick.  at  rusle,  I,  to  saunter. 

et  hyl,  — ,  howl.  s0vnig,  — ,  — e,  sleepy. 

et  baer,  — ,  b?rry.  vred,  — ,  — e,  angry. 

en  klokke,  — ^r,  bell;  klokke-  tilsidst   [sst],   at  last;  to  the 

snor,  bell-rope.  last. 

READING. 

Her  saa  de  begge  Marits  bedstefar  komme  ruslende 
ut  paa  gaarden  og  saa  gaa  hen  til  klokkesnoren  for  at 
ringe   folkene  op.     Folkene*   drog  sig  frem  av  laaver, 


253 

skjul  og  stuer,  gik  s^vnige  til  hestene  og  riverne, 
spredte  sig  paa  marken,  og  om  en  stund  var  alt  liv  og 
arbeide  paa  nyt.  Kun^  bedstefaren  gik  ut  av  det  ene 
bus  og  ind  i  det  andet,  tilsidst  op  paa  den  hjz^ieste  laave- 
klop  og  saa  utover.  En  liten  gut  kom  springende  hen 
til  ham,  ventelig  hadde  ban  ropt  paa  bam.  Gutten 
ganske  rigtig  nedover*  i  den  retning  Pladsen  laa,  bed- 
stefaren imidlertid  rundt  om  gaarden,  idet  han  ofte  saa 
opover,  og  ante  vel  mindst  at  det  sorte  oppe  paa  "Skor- 
stenen"  var  Marit  og  0yvind.  Men  anden  gang  var 
Marits  store  bund  til  uleiligbet*.  Den  saa  en  fremmed 
best  kjjz(re  ind  paa  Heidegaardene,  og  idet  den  trodde 
at  den  stod  midt  i  sin  gaardsforretning,  gav  den  sig 
til  at  gj0  av  alle  livsens'  krgefter,  De  bysset  paa  hun- 
den ;  men  den  var  blit  vred  og  vilde  ikke  bolde  op ;  bed- 
stefaren stod  nede  og  stirret  ende  i  veiret.  Men  det 
blev  endnu  vaerre ;  ti  alle  gjaeternes  bunder  bj^rte  med 
forbauselse  den  fremmede  stemme  og  \0p  til.  Da  de 
saa  at  det  var  en  stor,  graabenlignende'  kjsempe,  for- 
ente  alle  de  stridhaarte  finnehunder  sig  om  denne  ene. 
Marit  blev  saa  forskraekket  at  bun  Ij^p  uten  farvel, 
0yvind  midt  op  i  slagsmaalet,  spsendte  og  slog;  men  de 
bare  flyttet  kampplads  og  saa^  atter  isammen  under 
grusomme  byl  og  spark,  han  efter  paa  nyt,  og  saaledes 
like  til  de  valset  sig  bort  til  baekkebrinken ;  da  l^p  ban 
til,  bvorav  fpJlgen  var  at  de  vaeltet  allesammen  ned  i 
vandet  just  et  sted  hvor  det  var  rigtig  dypt,  drog  sig 
da  skamfulde  fra  bverandre,  og  saaledes  endtc  dette 
skogslag.  pyvind  gik  skogen*  bortover  til  ban  naadde 
bygdeveien;  men  Marit  m^tte  bedstefaren  oppe  ved  ski- 
garden;  det  hadde  hunden  forvoldt  bende. 

"Hvor  kommer  du  fra?" 

"Fra  skogen!" 

"Hvad  gjorde  du  der?" 

"Plukket  b»r." 


254 

"Det  er  ikke  sandt." 

"Nei,  det  er  det  heller  ikke." 

"Hvad  gjorde  du  da?" 

"Jeg  talte  med  en." 

"Var  det  med  Pladsegutten  ?" 

"Ja." 

"Hjz(r  nu,  Marit,  imorgen  reiser  du." 

"Nei." 

"Hjj^r  nu,  Marit,  jeg  vil  bare  si  dig  en  eneste  ting, 
bare  en :  du    s  k  a  1    reise." 

"Du  kan  ikke  l0fte  mig  i  vognen." 

"Ikke?     Kan  jeg  ikke?" 

"Nei,  for  du  vil  ikke." 

"Vil  jeg  ikke?  Hj2(r  nu,  Marit,  bare  for  moro,  ser 
du,  bare  for  moro  vil  jeg  fortaelle  dig  at  jeg  skal  slaa 
rygstykkerne^  i-^tykker  paa  den  fiUegutten^"  din." 

"Nei,  det  t^r  du  ikke!" 

"Tjz(r  jeg  ikke?  Sier  dti  jeg  ikke  tj2<r?  Hvem  skulde 
gjjzJre  mig  noget,  hvem?" 

"Skolemesteren." 

"Skole-skole-skolemesteren?  Bryr  han  sig  om  ham, 
mener  du?" 

"Ja,  det  er  ham  som  har  holdt  ham  paa  agronom- 
skolen." 

"Skolemesteren?" 

"Skolemesteren !" 

Notes. — 1.  folkene  =  the  servants.  When  used  as  a  collective;  the 
def.  is  folket. 

2.  i.  e.,  All  went  to  work  again  except  the  grandfather,  who  kept 
on  going  out  of  one  house  and  into  another,  etc. 

3.  Gutten . . . .  nedover,    verb    omitted,    commonly    so    in    spirited    style. 

Other    examples    in    this    passage:       bedstefaren rundt Qyvind 

midt  op  i (de) . . .  .atter  isammen. . .  .han  efter 

4.  at  vserc  til  uleilighet,  to  Le  to  inconvenience :   to  cause  trouble. 

5.  livsens  (sign  of  gen.  added  both  to  noun  and  article;  so  regularly 
in  Old  Norse)  =  livets;  alle  livsens  kraefter,  for  dear  life;  of  all  (his) 
might. 

6.  graaben,  wolf,  lignende,  from  at  ligne,  to  resemble  or  be  alike. 

7.  Saa atter,    then   again.      See  note   3. 

8.  skogen,  used  adverbially,  =  he  walked  along  (or  through)  tbe 
woods. 

9.  ryg,  back,  +  stykker,  pieces,  =  backbone. 

\0.  fiUe,  rag,  often  prefixed  to  show  worthlessness. 


255 

COMPOSITION. 
Write  a  summary  of  the  story  in  lessons  48  and  49. 

CONVERSATION. 

1.  Fortael  hvad  der  staar  i  de  fj^rste  linjer  i  dette 
kapitel. 

2.  Porta:!  hvad  der  staar  i  de  fjz(rste  linjer  i  denne 
lekse. 

3.  Hvorfor  l^p  gutten  nedover  mot  Pladsen? 

4.  Naar  hadde  hunden  i0r  vseret  til  uleilighet? 

5.  Fortsel  om  slagsmaalet. 

6.  Hvad   blev   der   sagt   da   Marit    m^tte    bedste- 
f aren  ? 


LESSON  LX. 

VOCABULARY. 

en  sorg,  — er,  sorrow;  grief.  at  s0rge  for,  to  tend  to;  to 
en  a'ker,  a''kre(r),  field;  culti-  take  care  of. 

vated  ground.  at  banke,  I,  to  thrash. 

en  nar,  narre,  fool.  at  forstyr're,  I,  to  disturb. 

bedr0'velse,  c.  g-,  sadness.  at  spaa,   III,   to  foretell;   to 
f0de,  c.  g.,  food;  daily  bread.  prophesy, 

folkesnak,  n.  g.,  talk  (of  the  fornuf'tig,  — ,  —e,  sensible. 

people).  forfaer'det,    — ,   — ede,    terri- 
at  fors0r'ge,  I,  to  provide  for.  fied. 

READING. 

"H^T  nu,  Marit,  jeg  vil  ikke  vite  av^  dette  rend*, 
du  skal  ut  av  bygden.  Du  gjj^r  mig^  bare  sorg  og  be- 
drji^velse.  Jeg  er  en  gammel  mand,  jeg  vil  se  dig  godt 
fors^rget,  jeg  vil  ikke  leve  i  folkesnak  som  en  nar  for 
den  saks  skyld* ;  jeg.  vil  bare  dit  eget  bedste ;  du  skal 
skj^nne  paa'  det,  Marit.  Snart  er  det  forbi  med  mig, 
s?ia  staar  du  der°;  hvordan  vilde  det  ha  gaat  mor  din 


256 

hadde  ikke  jeg  vaeret?  H0v  nu,  Marit,  vaer  vitug^,  1yd 
paa"  hvad  jeg  sier;  jeg  viP  bare  dit  eget  bedste." 

"Nei,  det  vil  du  ikke." 

"Saa?     Hvad  vil  jeg  da?" 

"Ha  din  vilje  frem,  det  vil  du;  men  du  spjzir  ikke 
om  min." 

"Du  skulde  kanske  ha  vilje,  du,  din  maaseunge  P^" 
Du  skulde  kanske  forstaa  dit  eget  bedste,  du,  din  nar? 
Jeg  skal  gi  dig  litt  ris^^,  skal  jeg,  saa  stor  og  lang  du 
er.  H^T  nu,  Marit,  la  mig  godsnakke  med  dig.  Du 
er  i  grunden  ikke  saa  gal,  men  du  er  forstyrret^^.  Du 
skal  hjz(re  paa  mig,  jeg  er  en  gammel  og  fornuftig 
mand.  Vi  skal  godsnakke  litt,  det  staar  ikke  saa  rart 
tiP^  med  mig  som  folk  tror;  en  fattig,  \0s  fugl  kan 
snart  flyve  vsek  med  det  lille  jeg  bar;  far  din  tok  haardt 
paa  det,  ban.  La  os  s0vge  for  os  selv  i  denne  verden, 
den  er  ikke  bedre  vaerd.  Skolemesteren  bar  godt  for 
at  snakke,  for  ban  bar  penger  selv ;  det  bar  presten 
med^°,  de  kan  praeke,  de.  Men  vi  som  skal  tr?elle  for 
fj^den,  med  os  er  det  en  anden  sak.  Jeg  er  gammel, 
jeg  vet  meget,  jeg  bar  set  mange  ting;  kjaerligbet,  ser 
du,  det  kan  vsere  vel  nok  saadan  til  at  snakke  om,  ja, 
men  det  duger  ikke ;  det  er  godt  nok  for  prestefolket  og 
de  dele^® ;  bjz^nderne  maa  ta  det  paa  en  anden  maate. 
FjzJrst  maten,  ser  du,  saa  gudsord,  og  saa  litt  skrivning 
og  regning,  og  saa  litt  kjaerligbet,  bvis  det  saa  kan 
lage  sig;  men  det  nytter  bitterdjzJd"  ikke  at  begynde 
med  kjaerligbeten  og  ende  med  maten.  Hvad  svarer 
du  nu,  Marit?" 

"Jeg  vet  ikke." 

"Vet  du  ikke  hvad  du  skal  svare?" 

"Jo,  det  vet  jeg." 

"Nu  da?" 

"Skal  jeg  si  det?" 

"Ja  visst  skal  du  si  det!" 


257 

"Jeg  holder  meget  paa  den  kjaerligheten." 

Han  stod  et  ^ieblik  forfaerdet,  husket  saa  hundrede 
Hgnende  samtaler  og  med  lignende  utfald,  rystet  paa 
hodet,  vendte  ryggen  til  og  gik. 

Han  eglet  sig  ind^'  paa  husmaendene,  overfuste 
jenterne,  banket  den  store  hund,  og  skrjemte  naesten 
livet  av  en  liten  hj^ne  som  var  kommet  i  akeren;  men 
til  hende  sa  han  intet. 

Den  kveld  var  Marit  saa  glad  da  hun  gik  op  for  at 
laegge  sig,  at  hun  aapnet  vinduet,  laa  i  karmen,  saa  ut 
-og  sang.  Hun  hadde  faat  en  liten  fin  kjaerlighetsvise, 
den  sang  hun : 

Holder  du  av  mig, 

holder  jeg  av  dig 

alle  mine  levedage; 

sommeren   var   kort, 

graesset  blegner  bort, 

kommer  med  vor  lek  tilbage." 

Hvad   du   sa   ifjor, 

husker   jeg   iaar, 

sitter  som  en  fugl  i  karmen,  — 

kakker  paa""  og  slaar, 

synger  litt  og  spaar 

lykke  under  solevarmen. 

Notes. — 1.      vil   ikke  vite  av  dette will   have  none   of  this 

2.  rend,    run    (or   junning),   refers   to   her   going  to   meet    0yvind. 

3.  gj0r  mig causes  me 

4.  for  den  saks  skyld,  on  account  of  this  matter. 

5.  skj0nne  paa,  understand  and  appreciate. 

6.  saa  staar  du   der,  nearly  equivalent  to :   and  there  you  are. 

7.  vitug  =  fotnuftig. 

8.  1yd    [ly]    paa  =  mind;   obey. 

9.  vil,  :=  desire;  intend. 

10.  Maase,  dialect  word  for  maage,  gull  or  sea-gull.  Notice  use  of 
possessive  din  where   English   requires  pers.   pro.   nominative. 

11.  ris,  a  switch  of  twigs  used  to  punish  with;  corresponds  to  the 
proverbial  "rod"  or  "shingle". 

12.  i.  e.,  not  so  bad but  you  have  lost  your  senses. 

13.  det  staar  ikke  saa  rart  til,  things  are  not  in  such  very  good  con- 
dition;  I  am   not  as  well   fixed  as 

14.  han  har  godt  for  (at  snakke),  it  is  easy  for  him 

15.  med,  used  colloquially;  =  ogsaa. 

16.  og  ae  dele,  and  the  like. 

17.  bitter  +  d0d.   bitter  death. 


258 


18.  picked  up  quarrels  with. 

19.  tilbage   (=  tilbake)   to  rhyme  with  levedage. 

20.  at   kakke   paa,    to   rap    (on   a  door). 


COMPOSITION. 

Write  a  summary  of  the  story  in  lessons  50  and  51. 

CONVERSATION. 

1.  Fortael  om  Marits  mor. 

2.  Hvad   er   det   bedstefaren   vil   after    hvad    han 
selv  sier? 

3.  Men  hvad  sier  Marit  han  vil? 

4.  Hvordan  er  det  med  hans  rigdom? 

5.  Hvad  var  Marit  glad  for? 


LESSON  LXI. 

VOCABULARY. 

et  optrin,  — ,  scene.  at  slaenge,  II,  to  throw  care- 
en ti'tel,  tit^ler,  title.  lessly;  to  sling. 
en    perm,    — er,    cover    of    a  at   bpie  —  b0ide  —  b^iet  (also 

book.  I),  to  bend, 

en  at,  — ^ter,  family   (includ-  at  lukke,  I,  to  shut. 

ing  ancestors).  at  lukke  op,  to  open, 

et  aetled,  — ,  generation.  at    glaede,    I,    to    please;    to 

et    bud,    — ,    message;    mes-  make  happy. 

senger,  at  hxnge,  II,  to  hang, 

briller,  pi.,   glasses.  at  gro.  Ill,  to  grow  (in  speak- 

dyrkning,  c.  g.,  cultivation.  ing  of  vegetation;  see 

pleie,  c.  g.,  care;  tending.  vokse). 

bryderi',  n.  g.,  trouble.  likegyldig, — , — e,  indifferent; 

at  blade,  I,  to  page  (through  careless. 

a  book);  to  turn  over  the  for'an,    adv.    prep.:    before; 

leaves.  ahead  of;  in  front  of. 

READING. 

Tolvte  kapitel. 
Nogen  aar  er  gaat  hen  siden  sidste  optrin. 
Det  er  ut  paa  hasten,  skolemesteren  kommer  gaa- 


259 

ende  op  til  Nordistuen,  lukker  op  den  ytre  d^r,  findei 
ingen  hjemme,  lukker  op  en  til,  finder  ingen  hjemme, 
gaar  saa  stedse  videre  ind  til  det  inderste  kammer  i 
den  lange  bygning;  der  sitter  Ole  Nordistuen  alene  for- 
an  sengen  og  ser  paa  sine  haender. 

Skolemesteren  hilser  og  hilses;  han  tar  en  krak 
og  saetter  sig  foran  Ole.  "Du  har  sendt  bud  paa^ 
mig,"  sier  han. 

"Jeg  har  saa." 

Skolemesteren  bytter  skraa',  ser  sig  om  i  kammeret, 
tar  en  bok  som  ligger  paa  bsenken,  og  blader  i  den. 
"Hvad  var  det   du  vilde  mig?" 

"Jeg  sitter  just  og  ta;nker  paa  det." 

Skolemesteren  gir  sig  god  tid',  leter  frem*  sine  bril- 
ler  for  at  Isese  bokens  titel,  t^rrer  dem  og  saetter  dem 
paa.     "Du  blir  gammel  nu,  Ole." 

"Ja,  det  var  derom  jeg  vilde  tale  med  dig.  Det 
gaar  bakover;  jeg  ligger  snart." 

"Da  faar  du  se  til  at  du  kan  ligge  godt,  Ole,"  — 
han  lukker  boken  og  sitter  og  ser  paa  vinduet. 

"Det  er  en  god  bok,  den  du  der  har  imellem  haen- 
derne." 

"Den  er  ikke  ilde;  —  er  du  ofte  kommen  forbi  per- 
men,  Ole?" 

"Nu  paa  det  sidste,  saa"^  — " 

Skolemesteren  laegger  boken  bort  og  gjemmer  bril- 
lerne.     "Du  har  det  nok  ikke  som  du  vil,  nu,  Ole?" 

"Det  har  jeg  ikke  hat  saa  langt  tilbake  som  jeg 
kan  mindes." 

"Ja,  det  var  ogsaa  laenge  slik  med  mig.  Jeg  levdo 
usams  med  en  god  ven  og  vilde  at  h  a  n  skulde  komme 
til  mig,  og  saa  laenge  var  jeg  ulykkelig.  Da  fandt  jeg 
paa   at   gaa   til   ham,   og   siden   har   det   vaeret   bra." 

Ole  ser  op  og  tier. 


26o 

Skolemesteren :  "Hvorledes  synes  du  det  gaar  med 
gaarden,  Ole?" 

"Bakover  som  med  mig  selv." 

"Hvem  skal  ta  den    naar  du  gaar  bort?" 

"Det  er  dette  jeg  ikke  vet;  det  er  ogsaa  dette  som 
graver'  mig."  — 

"Med  naboeme  dine  gaar  det  godt  nu,  Ole." 

"Ja,  de  har  den  agronomen  til  hjaelp,  de." 

Skolemesteren,  mens  ban  likegyldig  vender  sig  mot 
vinduet :  "Du  skulde  ha  hjselp,  du  ogsaa,  Ole.  Stort 
kan  du  ikke  gaa,  og  litet  kjender  du  av  det  nye  steF." 

Ole :    "Der  er  nok  ingen  som  vil  hjaelpe  mig." 

"Har  du  bedt  omdet?" 

Ole  tier. 

Skolemesteren :  "Jeg  hadde  det  laenge  slik  med  Vor- 
herre,  jeg.  —  Du  er  ikke  god  mot  mig,  du,  sa  jeg  til 
ham.  —  Har  du  bedt  mig  om  det  ?  spurte  han.  Nei, 
jeg  hadde  ikke  det;  saa  bad  jeg,  og  siden  har  det  rigtig 
gaat  godt." 

Ole  tier,  men  nu  tier  ogsaa  skolemesteren. 

Endelig  sier  Ole :  "Jeg  har  et  barnebarn ;  hun  vet 
hvad  som  vilde  glaede  mig  i0T  jag  bares  bort;  men  hun 
gjf^r  det  ikke." 

Skolemesteren  smiler:  "Kanske  det  ikke  vilde  glaede 
hende."      Ole  tier. 

Skolemesteren:  "Der  er  mange  ting  som  graver 
dig;  men  saa  vidt  jeg  kan  forstaa,  dreier  de  sig  dog 
tilsidst  allesammen  om^  gaarden." 

Ole  sier  stille:  "Den  har  gaat  gjennem  mange 
aetled  og  er  god  i  jorden^.  Alt  det  far  efter  far  har 
slitt  sammen,  ligger  i  den ;  men  nu  gror  det  ikke.  Ei 
heller  vet  jeg,  naar  de  kjjz^rer  mig  bort,  hvem  som  skal 
kj^re  ind.     Av  aetten  blir  han  ikke." 

"Hun  som  er  datterdatter,  vil  opholde  aatten." 

"Men  han  som  tar  hende,  hvorledes  vil  han  ta  gaar- 


26l 

den?  Dette  maatte"  jeg  vite  {0t  jeg  la  mig.  Det  har 
hast,  Baard,  baade  med  mig  og  gaarden." 

De  tier  begge ;  da  sier  skolemesteren :  "Skal  vi  gaa 
litt  ut  og  se  paa  gaarden  i  det  gode  veir?" 

"Ja,  la  OS  det;  jeg  har  arbeidsfolk  oppe  i  Hen^*,  de 
tar  \0y,  men  arbeider  ikke  uten  hver  gang  jeg  ser 
paa,"  Han  stolprer  hen  efter  den  store  hue  og  stokken 
og  sier  imidlertid :  "De  liker  nok  ikke  at  arbeide  hos 
mig;  jeg  forstaar  det  ikke."  Da  de  var  vel  kommet 
ut,  og  de  b0ide  om  huset,  stanste  han.  "Her,  ser  du? 
Ingen  orden;  veden  slaengt  utover,  ^sen  ikke  hugget 
i  stabben,  han  bj^ide  sig  med  bryderi,  \0het  den  og 
hug  den  fast.  "Her  ser  du  en  feld  som  er  faldt  ned; 
men  har  npgen  haengt  den  op?"  han  gjorde  det  selv. 
"Og  her  stabburet" ;  mener  du  trappen  er  tat  bort  ?" 
han  bar  den  til  side.  Da  stanste  han  og  saa  paa  skole- 
mesteren og  sa:   "Saaledes  hver  eneste  dag." 

Notes. — 1.  bud  paa  =  bud  efter. 

2.  takes   another   "chew"    (or  quid)    of   tobacco. 

3.  at  gi  sig  tid,  to  take  one's  time. 

4.  at  lete  frem,  to  hunt  up. 

5.  saa  — ,  this  is  often  added  in  colloquial  style;  it  is  equivalent  to  a 
repetition  of  what  has  gone  before. 

6.  i.  e.,  worries. 

7.  You  are  not  able  to  walk  about  much,  and  you  know  very  little 
about  the  new  ways  of  doing  things   (lit.,  management). 

8.  dreier  sig  om,  turns  about ;  centers  on. 

9.  god  i  jorden,  good   soil. 

10.  See   §   78. 

11.  li,    a    gently    sloping    mountain-side,    where    leaves    and    grass    cait 
often  be  gathered  and  used  as  fodder. 

12.  stabbur,   a   building   where    the   food-supplies    were    stored,   built   on 
low  pillars  and  so  constructed  that  rats  or  other  animals  could  not  get  in. 

COMPOSITION. 
Write  a  summary  of  the  story  in  lessons  52  and  53. 

CONVERSATION. 

1.  Hvad  var  det  som  haendte  i  iite  kapitel? 

2.  Hvor  laenge  er  det  siden? 

3.  Hvorfor  hadde  Ole  N.  sendt  bud  efter  skole- 
mesteren ? 


262 

t 

4.  Hvem     var    det    skolemesteren    hadde     vseret 
"usams"  (uvenner)  med?     Fortael  om  det 

5.  Hvem  var  Ole  uvenner  med? 

6.  Hvad  menes  der  med  at  det  hadde  hast  baade 
med  Ole  og  med  gaarden? 


LESSON  LXII. 

VOCABULARY. 

en  gren,  — e(r),  branch.  luft,  c.  g.,  air. 

en  busk,  — e(r),  bush.  at  savne,    I,    to   miss    (here: 

en  top,  — pe(r),  top.  shows  lack  of). 

en  niste,  lunch;  lunch-bag  or  at  nikke,  I,  to  nod. 

basket.  at  risle,  I,  to  pur4;  to  ripple, 

en  dal,  — e,  valley.  at  ruUe,  I,  to  roll. 

et  kind  [kjinn],  — er,  cheek.  at  sn0re,  II,  to  lace;  to  tie  up. 

magt,  c.  g.,  power;  strength.  at  bruse,   II,   to   rush    (as  a 

tilsyn,  n.  g.,  supervision;  care.  turbulent  stream). 

tvang,  c.  g.,  restraint.  at  fylde    [11],  to   fill. 

skarp'het,    c.    g.,    sharpness;  kvik,  — t,  — ke,  quick;  lively. 

shrillness.  kostbar,  r,  expensive;  costly, 

ensomhet,  c.  g.,  loneliness.  mun'ter,  — t,  — re,  merry. 

READING. 

Som  det^  gik  opover,  hj^rte  de  en  munter  sang  fra 
Heme. 

"Nu,  de  synger  til  arbeidet,"  sa  skolemesteren. 

"Det  er  lille  Knut  0stistuen  som  synger;  han  tar 
Ij^v  for  sin  far.  Derborte  arbeider  mine  folk ;  de 
synger  nok  ikke." 

"Det  er  ikke  av  bygdens  viser,  dette!" 

"Nei,  jeg  hj^rer  det." 

"0yvind  Pladsen  har  vaeret  meget  derborte  i  0sti- 
stuen;  kanske  det  er  av  dem  han  har  f^rt  til  bygden; 
ti  der  fjzJlger  megen  sang  med  ham." 

Herpaa  svartes  ikke. 


263 

Marken  de  gik  over,  var  ikke  god;  den  savnet 
pleie.  Skolemesteren  bemerket^  dette,  og  da  stanste 
Ole.  "Jeg  har  ikke  magt  til  mere,"  sa  ban  naesten  r^rt. 
"Fremmede  arbeidsfolk  uten  tilsyn  falder  for  kost- 
bart*.  Men  det  er  tungt  at  gaa  over  slik  mark,  kan 
du  tro." 

Da  der  blev  tale  fremover  mellem  dem  om  hvor 
stor  gaarden  var,  og  hvad  som  mest  traengte  dyrkning, 
besluttet  de  at  gaa  op  i  lien  for  at  overse  det  hele.  Da 
de  langft  om  Isenge*  var  naadd  op  til  et  hjzfit  sted  og 
tok  det  i  j^iesyn'',  var  den  gamle  bevaeget:  "Jeg  vilde 
ret  ikke  gjerne  gaa  fra  den  slik*.  Vi  har  arbeidet  der- 
nede,  baade  jeg  og  mine  foraeldre,  men  det  vises  ikke." 

Da  skar  der  en  sang  like  ned  over  deres  hoder,  men 
med  den  eiendommelige  skarphet  som  en  guttestemme 
har  naar  den  rigtig  stormer  paa.  De  var  ikke  langt 
fra  det  trse  i  hvis  top  lille  Knut  0stistuen  sat  og  faeldte 
l^v  for  sin  far,  og  de  maatte  lye^  paa  gutten. 

Naar  du  vil  paa  fjeldesti* 

og  skal  nisten  sn^re, 

laeg  saa  ikke  mere  i 

end  du  let  kan  fj^re! 

Drag  ei  med  dig  dalens  tvang 

i  de  grjzinne  lider,* 

skyi  den  i  en  freidig  sang 

ned  ad  fjeldets  sider! 

Fugler  hilser  dig  fra  gren, 
bygdesnakket  viger," 
luften  bliver  mere  ren, 
h^iere  du  stiger." 
Fyld  dit  glade  bryst  og  syng, 
og  smaa  barneminder 
nikke  vil  blandt  busk  og  lyng 
frem  med  r^de  kinder. 

Stanser,  lytter  du  engang, 
vil  du  faa  at  h^re 


264 

ensomhetens  store  sang 
bruse  til  dit  0re. 
Blot  en  fjeldbsek  risler  kvikt, 
blot  en  smaasten  ruller, 
f0res  hit  din  glemte  pligt 
med  en  verdens  bulder. 

Baev,  men  bed,  du  bange  sjael, 

mellem  dine  minder! 

Gak"  saa  frem:  den  bedre  del 

du  paa  toppen  finder. 

Der  som  f^r  gaar  Jesus  Krist 

med  Elias,  Moses; 

ser  du  dem,  skal  ganske  visst 

farten*'  evig  roses. 

Ole  ha:dde  sat  sig  ned  og  gjemt  hodet  i  sine  haen- 
der.  "Her  vil  jeg  tale  med  dig,"  sa  skolemesteren  og 
satte  sig  ved  siden. 

Notes. — 1.  The  impersonal  det  gik  (it  went)  for  de  gik  (they  walked). 

2.  bemerket,   mentioned,   commented   upon. 

3.  falder  for  kostbart,   comes  too  high ;   is  too   expensive. 

4.  langt  om  laenge,   after  some   (a  long)   time;   at  length. 

5.  at  ta  i  0iesyn,   to  take  a  view  of. 

6.  I  should  not  like  to  leave  it  in  this  condition. 

7.  lye  paa  =  h0re  paa. 

8.  fjeldcsti  =  fjeldsti  (fjeld  4-  sti,  path). 

9.  lider  =  Her,  the  d  retained  to  rhyme  with  sider. 

10.  at  vige  (or  vike),  to  yield;  to  recede. 

11.  h0iere  =  jo  h0iere    (des  h0iere),   the  higher. 

12.  gak  =  gaa. 

13.  farten,  the  journey. 

COMPOSITION. 
Give  summary  of  story  in  lessons  54  to  56. 

CONVERSATION. 

1.  Hvor  er  Ole  og  skolemesteren? 

2.  Hvad  var  det  arbeidsfolkene  holdt  paa  med? 

3.  Hvorfor  syntes  Ole  det  var  tungt  at  gaa  over 
marken  ? 

4.  Fortael  med  egne  ord  hvad  der  staar  i  f^rste 
vers. 


265 


LESSON  LXIII. 

VOCABULARV. 


en  tn^Ue,  — r,  mill. 

en  hylde   [11],  — r,  shelf. 

en  erin'dring,  — er,  memory; 

recollection. 
et  saar,  — ,  sore;  wound. 
et    kors,   — ,    cross;    i    kors, 

crosswise, 
et  tilbud,  — ,  offer, 
et  gevaer%  — ,  gun. 
et  bes0k',  — ,  visit. 
mel,  n.    g.,    flour    (compare: 

m0l]e,  male,  mel). 
vind  [nn],  c.  g.,  wind, 
sno,   c.   g.,   biting   wind    (sno 

conveys   more   the   idea   of 

"biting"  than  of  wind). 
korn,  n.  g.,  grain. 
tor'den,  c.  g.,  thunder. 
lynild,   c.   g.    (or  lyn,  n.   g.), 

lightning. 
at  laene,  I  or  II,  to  lean, 
at  mangle,  I,  to  lack;  to  be 

lacking. 


at  begjae're,  II,  to  desire;  to 
wish;  to  ask  for. 

at  saa,  III,  to  sow  (as  to  sow 
grain). 

at  h0ste,  I,  to  reap. 

at  Icfnne  sig,  I,  to  pay  (as:  it 
pays  to  do  this). 

at  stryke  —  str0k  —  str0ket, 
to  stroke;  to  sweep,  or  do 
something  with  a  sweeping 
gesture. 

at  gjengi,  — gav,  —git,  to 
give  (again) ;  to  reproduce. 

at  utbryte,  — ^br0t,  — brutt,  to 
exclaim  (lit.,  to  break  out).. 

at  tordne  [tome],  I,  to  thun- 
der. 

at  lyne,  II,  to  lighten. 

undse'lig  [nn],  — ,  —*,  em- 
barrassed. 

blek,  r,  pale  (see  blegne). 

ihjel',  to  death. 


READING. 

Nede  paa  Pladsen  var  0yvind  netop  kommet  hjem 
fra  en  Isengere^  reise,  skydsen  var  endnu  for  d^ren,  da 
hesten  hvilte.  Skjj^Jnt  0yvind  nu  hadde  god  fortje- 
neste  som  amtsagronom,  bodde  han  endnu  i  sit  lille 
kammer  nede  paa  Pladsen  og  hjalp  til  i  hver  mellemtid. 
Pladsen  var  opdyrket  fra  ende  til  anden^,  men  den  var 
saa  liten  at  0yvind  kaldte  det  hele^  dukkespillet  til  mor; 
ti  det  var  isaer  hende  der  drev*  med  jordbruket. 

Han  hadde  netop  nu  byttet®,  faren  var  kommet  ind 
fra  mjgfllen,  hvit  av  mel,  og  hadde  ogsaa  byttet     De 


266 

stod  just  og  snakket  om  at  gaa  litt  fjzfr  kveldsmaten,  da 
moren  kom  ganske  blek  ind:  "Her  gaar  rart  fremmed- 
folk  til  bus;  kjsere,  se  ut!" 

Begge  maend  til  vinduet,  og  0yvind  var  den  som 
f^rst  utbrjz(t:  "Det  er  skolemesteren  og  —  ja,  jeg  tror 
det  naesten ;  —  jo  visst  er  det  bam !" 

"Jo,  det  er  gamle  Ole  Nordistuen,"  sa  ogsaa  Tbore, 
idet  ban  vendte  sig  fra  vinduet  for  ikke  at  sees;  ti  de 
to  var  alt  foran  buset. 

0yvind  fik  et  blik  av  skolemesteren  i  det  samme 
ban  forlot  vinduet;  Baard  smilte  og  saa  tilbake  paa 
gamle  Ole,  der  straevde  i  vei  med  stok  og  de  smaa,  korte 
skridt,  hvortil  et  ben  stadig  \0itedes  b^iere  end  det 
andet.  Utenfor  bjzJrtes  skolemesteren  at  si:  "Han  er 
nok  nylig  kommet  bjem,"  og  Ole  to  ganger  at  si :  "Naa- 
naa."' 

De  stod  laenge  stille  ute  i  gangen,  moren  var  krjz^pet 
op  i  en  krok  bvori  melkebylden  stod,  0yvind  badde 
sin  yndlingsplads,  nemlig  ryggen  Isenet  op  til  det  store 
bord  og  ansigtet  mot  d^ren,  faren  sat  der  ved  siden 
av.  Endelig  banket  det  paa,  og  ind  traadte  da  skole- 
mesteren og  str^k  batten  av,  siden  Ole®  og  strjzfk  buen 
av,  bvorefter  ban  vendte  sig  mot  d^ren  for  at  lukke 
den ;  ban  var  lang  i  vendingen'',  ban  var  aabenbart 
undselig.  Tbore  reiste  sig,  bad  dem  sitte  indpaa;  de 
satte  sig  side  om  side  paa  baenken  foran  vinduet,  Tbore 
satte  sig  ned  igjen. 

Men  saaledes  som  nu  skal  fortaelles,  gik  frieriet  til. 

Skolemesteren:  "Vi  fik  et  vakkert  veir  allikevel  i 
bj2{st." 

Tbore:  "Det  bar  laget^  sig  nu  paa  det  sidste." 

"Han®  staar  nok  ellers  laenge,  siden  ban  er  sprunget 
over  paa  den  kant." 

"Er  I   faerdige  med  hjzfstningen^"  deroppe?" 

"Ikke   det;    Ole    Nordistuen   ber,   som    du    kanske 


267 

kjender,  j2(nsker  gjerne  din  hjselp,  du  0yvind,  hvis 
ellers  intet  var  i  veien." 

0yvind:  "Naar  den  blir  begjaert,  skal  jeg  gj^^re 
hvad  jeg  kan." 

"Ja,  det  var  ikke  saa  ganske  for  det  snare"  ban 
mente.  Det  gaar  ikke  frem  med  gaarden,  synes  ban, 
og  ban  tror  det  er  den  rette  driftsmaate  og  tilsyn  som 
mangier." 

0yvind:  "Jeg  er  saa  litet  hjemme." 

Skolemesteren  ser  paa  Ole.  Denne  fjzfler  ban  nu 
maa  rykke  i  ilden,"  rammer  sig  et  par  ganger  og  be- 
gynder  fort  og  kort. 

"Det  var,  det  er  —  ja,  det  er  meningen,  at  du  like- 
som  skulde  ba  fast,  . .  at  du  skulde,  ja,  likesom  ba  det 
bjemme  deroppe  bos  os,  —  vaere  der  naar  du  ikke  var 
ute." 

"Du  skal  ha  mange  tak  for  tilbudet,  men  jeg  vil 
gjerne  bo  bvor  jeg  bor." 

Ole  saa  paa  skolemesteren,  som  sier:  "Det  gaar 
nok  likesom  i  bulder"  for  Ole  idag.  Saken  er  at  ban 
bar  vaeret  ber  en  gang  f^r,  og  erindringen  derom  laeg- 
ger  ordene  litt  i  kors  for  bam." 

Ole  rask:  "Saaledes  er  det,  ja;  jeg  for^*  galmands- 
faerd,  jeg  droges  saa  laenge  med  jentungen  til  traeet 
fliste  sig^'.  Men  glemt  skal  vaere  gjemt;  vind  bryter 
kornet  ned,  men  ikke  sno;  regnbaekken  IjzJser  ikke  stor 
sten ;  sneen  i  mai  blir  ikke  laenge  liggende ;  det  er  ikke 
tordenen  som  slaar  folk  ibjel." 

De  ler  alle  fire;  skolemesteren  sier:  "Ole  mener  at 
du  skal  ikke  buske  dette  laenger,  og  beller  ikke  du, 
Tbore." 

Ole  ser  paa  dem  og  vet  ikke  cm  ban  tpfr  begynde 
igjen.  Da  sier  Tbore:  "Klungeren  tar  i  med  mange 
taender,  men  river  ikke  saar.  I  mig  sitter  visst  ingen 
tagger  igjen." 


268 

Ole:  "]eg  kjendte  ikke  gutten  den  gang.  Nu  ser 
jeg  det  gror  der  han  saar;  hj^st  svarer  vaar;  der  sitter 
penger  i  fingerenderne  paa  ham,  og  jeg  vilde  gjerne  ha 
fat  i  ham." 

0yvind  ser  paa  faren,  denne  paa  moren,  hun  fra 
dem  paa   skolemesteren,  og  saa  alle  paa  ham. 

"Ole  mener   at  han  har  en  stor  gaard  — " 

Ole  avbryter:  "Stor  gaard,  men  ilde  brukt;  jeg  kan 
ikke  mer,  jeg  er  gammel,  og  benene  gaar  ikke  hodets 
erender.     Men  det  kan  l^nne  sig  at  ta  i  deroppe." 

"Den  st^rste  gaard  i  prestegjeldet  og  vel  saa  det," 
falder  skolemesteren  ind. 

"Den  stjz^rste  gaard  i  prestegjeldet;  det  er  netop 
ulykken ;  for  stor  sko  falder  av ;  det  er  bra  gevaeret  er 
godt,  men  det  maa  kunne  l^ftes."  (Med  rask  vending 
mot  pyvind).  "Du  kunde  kanske  ta  et  tak  i  med, 
du?" 

"Jeg  skulde  altsaa  vaere  gaardbestyrer  ?" 

"Netop,  ja;  du  skulde   faa  gaarden." 

"Skulde  jeg  faa    gaarden?" 

"Netop,  ja;  saa  skulde  du  styre  den." 

"Men  — " 

"Vilduikke?" 

"Jo,   naturligvis." 

"Ja,  ja;  saa  er  det  avgjort  da,  sa  hjzJnen,  hun  fl^i 
paa  vandet." 

"Men  — " 

Ole  ser  forundret  paa  skolemesteren. 

"0yvind  sp^r  nok  om  han  ogsaa  skal  faa  Marit?" 

Ole  fort:  "Marit  paa  kjj^pet,  Marit  paa  kj^pet!" 

Da  slog  0yvind  i  en  latter  og  hoppet  ende  op,  efter 
ham  lo  alle  tre,  0yvind  gned  haenderne,  for  frem  og 
tilbake  paa  giilvet  og  gjentok  uophj2$rlig:  "Marit  paa 
kjj^pet,  Marit  paa  kjjzJbet!"    Thore  lo  med  dype  klunk. 


269 

moren  oppe  i  kroken  med  (z(inene  uavvendt  paa  s^nnen 
til  de  fik  taarer. 

Notes. — 1.     laenger.  the  comparative  used  for  the  positive. 

2.  fra   ende   til   anaen,   from   one  end  to   the   other. 

3.  det  hele,  the  whole  (thing). 

4.  drev   med    (imp.    tense   of  at   drive),   carried   on   the   work;    did   the 
work   on   the   farm. 

5.  at   bytte,   to   change    (clothes). 

6.  siden    (traadte)    Ole    (ind)    og 

7.  i.  e.,   slow   in  his  movements. 

8.  i.  e.,  the  weather  has  turned  out  alright  (changed  for  the  better). 

9.  han,   the  wind,  the  weather. 

10.  h0stningen  or  indh0stningen,  from,  at   (ind)h0ste,   to  harvest. 

11.  snare,  wk.  form  of  snar,  =  a  short  time. 

12.  Military    term:    enter   the   fray. 

13.  i.  e.,  things  sort  of  get  mixed  up 

14.  for,  imp.   tense  of  at  fare,   to  go.     From  this  we   get  faerd  in  gal- 
mandsfaerd. 

15.  at  flise  sig,  to  become  splintery,  as  a  worn  piece  of  wood,  an  apt 
comparison    with    his   irritability   on   his    former   visit. 

16.  og  vel  saa  det,  and  more  than  that;  and  then  some   (see  §60,  S). 

COMPOSITION. 

Write  a  summary  of  the  story  in  lessons  57  to  60. 

CONVERSATION. 

1.  Hvordan  er  det  gaat  med  0yvind  siden  vi  sidst 
hj?(rte  om  ham? 

2.  Fortael  om  Oles  f^rste  besjz(k  paa  Pladsen. 

3.  Hvordan  er  det  gaat  med  Ole  siden  den  gang? 

4.  Beskriv  Oles     og     skolemesterens     bes^     (saa 
langt  som  til  samtalen). 

5.  Gjengi   samtalen   med   egne   ord. 


LESSON  LXIV. 

VOCABULARY. 

et  lys,  — ,  light;  candle.  gl0d   [g\fi],  c.  g.,  glow, 

et  hjul,  — ,  wheel.  kul,  n.  g.,  coal;  coals, 

et  kor,  — ,  chancel.  leiefolk,  hired  people, 

en  kone,  — r,  wife.  at  passe,  — te,  — et,  to  fit;  to 
en  hustru,  —er,  wife.  match, 

forbau' seise,  c.   g.,  surprise;      at  betragte  [betrak'te],  I,  to 
astonishment.  look  at;  to  watch. 


270 

at  st0ie,  I,  to  make  noise.  at  gni(de)  —  gned  —  gnedet 

at  gape,  II,  to  gape.  (or  gni,  III),  to  rub. 

at  komme  sig,  to  recover.  sedvcui'lig,  — ,  — e,  usual. 

READING. 

Ole  meget  spaendt:  "Hvad  mener  du  om  gaarden?" 

"Ypperlig  jord!" 

"Ypperlig  jord,  ikke  sandt?" 

"Makel^s  buhavn." 

"Makel^s  buhavn!     Det  kan  gaa?" 

"Det  skal  bli  den  bedste  gaard  i  amtet!" 

"Den  bedste  gaard  i  amtet!  Tror  du  det?  Mener 
du  det?" 

"Saa  sandt  jeg  staar  her!" 

"Ja,  er  det  ikke  det  jeg  har  sagt!"  De  talte  begge 
like  fort  og  passet  hinanden  som  to  hjul. 

"lien  penger,  ser  du,  penger!  Jeg  har  ingen  pen- 
ger." 

"Det  gaar  langsomt  uten  penger,  men  det  gaar." 

"Det  gaar !  Ja  visst  gaar  det !  Men  h  a  d  d  e  vi  pen- 
ger, gik  det  fortere,  sier  du?" 

"Mange  ganger  fortere." 

"Mange  ganger?  Vi  skulde  hat^  penger!  Ja,  ja; 
den  kan  ogsaa  tygge  som  ikke  har  alle  taender;  den 
kommer  nok  frem  som  kj^rer  med  okser." 

Moren  stod  og  blinket  til  Thore,  der  saa  kort.  men 
ofte  paa  hende  fra  siden  av,  mens  han  sat  og  vugget 
med  overkroppen  og  str^k  sine  hsender  ned  over 
knaerne;  skolemesteren  pliret  til  ham,  Thore  hadde 
munden  oppe,  kremtet  lit  og  forsj^te;  men  Ole  og  0y- 
vind  talte  uavladelig  i  munden  paa  hinanden,  lo  og 
st^iet  saa  en  ikke  kunde  faa  1yd. 

"I  faar  tie  litt;  Thore  har  noget  han  vil  si,"  falder 
skolemesteren  ind. 

De  stanser  og  ser  paa  Thore.     Denne  begynder  en- 


271 

delig  ganske  sagfte:  "Det  har  vaeret  slik  paa  denne 
plads  at  vi  har  hat  en  kvern ;  i  den  sidste  tid  har  det 
vaeret  slik  at  vi  har  hat  to.  Disse  kverner  har  altid  git 
en  liten  skilling  mellem  aar  og  dag;  men  hverken  far 
min  eller  jeg  har  brukt  av  de  skillinger  uten  den  gang 
0yvind  var  borte.  Skolemesteren  har  styrt  med  dem, 
og  han  sier  at  de  har  trivdes  godt  der  de  stod;  men  nu 
er  det  bedst  0yvind  faar  dem  til  Nordistuen." 

Moren  stod  borti  kroken  og  gjorde  sig  ganske  liten, 
mens  hun  med  tindrende  glaede  betragtet  Thore,  som 
sat  meget  alvorlig  og  saa  naesten  dum  ut:  Ole  Nordi- 
stuen sat  overfor  ham  med  gapende  mund;  0yvind 
var  den  f^rste  som  kom  sig  av  forbauselsen,  brjzft  ut: 
"Er  det  ikke  som  lykken  fjz(lger  mig?"  gik  dermed 
over  gulvet  til  faren,  slog  ham  paa  skulderen  saa  det 
sang.     "Du  far!"  sa  han,  gned  haenderne  og  gik  videre. 

"Hvor  mange  penger  kan  det  vaere?"  spurte  endelig 
Ole,  men  sagte,  skolemesteren. 

"Det  er  ikke  saa  litet." 

"Nogen  hundreder?" 
•      "Litt  til." 

"Litt  til?  0yvind,  litt  til!  Gud  bevare  dig  for 
gaard  det  skal  bli!"     Han  reiste  sig  og  storlo. 

"Jeg  maa  f^ge  med  dig  op  til  Marit,"  sier  0yvind; 
"vi  bruker  skydsen  som  staar  utenfor,  saa  gaar  det 
fort." 

"Ja,  fort,  fort!    Vil  du  ogsaa  ha  alting  fort?" 

"Ja,  fort  og  gait." 

"Fort  og  gait!  Akkurat  som  da  jeg  var  ung,  ak- 
kurat!" 

"Her  er  huen  og  stokken;  nu  jager  jeg  dig!" 

"Du  jager  mig,  ha,  ha!  men  du  i^ger,  ikke  sandt, 
du  fjzflger?  Kom  I  andre  med;  i  kveld  maa  vi  sitte 
sammen   saa  laenge  der  er  g\0d  i  kullet;  kom  med!" 


'^  "■'    ,  272 

De  lovte  dette,  0yvind  hjalp  ham  i  vognen,  og  de 
kjj^rte  avsted  op  til  Nordistuen.  Deroppe  var  ikke  den 
store  hunden  den  eneste  som  blev  forundret,  da  Ole 
Nordistuen  kj^rte  ind  paa  gaarden  med  0yvind  Plad- 
sen.  Mens  pyvind  hjalp  ham  ut  av  vognen,  og  tjenere 
og  leiefolk  gapte  paa  dem,  kom  Marit  ut  i  gangen  for 
at  se  hvad  hunden  gj^dde  saa  vedholdende  paa,  men 
stanste  som  fasttryllet^,  blev  sprutende^  T0d  og  \0p  ind. 
Gamle  Ole  ropte  imidlertid  saa  forfaerdelig  paa  hende, 
da  han  kom  i  stuen,  at  hun  maatte  mjz(te  frem  igjen. 
"Gaa  hen  og  fli*  dig  jente;  her  er  han  som  skal  ha 
gaarden !" 

"Er  det  sandt?"  sier  hun,  uten  selv  at  vite  av  det  og 
saa  hj2{it  at  det  klang, 

"Ja,  det  er  sandt!"  svarer  0yvind  og  klapper  i  haen- 
derne ;  dermed  svinger  hun  om  paa  taaen,  kaster  det 
hun  har  i  haanden  langt  fra  sig  og  Ij^per  ut;  men  0y- 
vind  efter.  — 

Snart  kom  skolemesteren,  Thore  og  konen;  den 
gamle  hadde  faat  lys  paa  bordet,  dsekket  med  hvit  duk; 
vin  og  0\  b^des,  og  selv  gik  han  bestandig  omkring,  l0i- 
tet  benet  endnu  hjzJiere  end  sedvanlig,  men  dog  bestan- 
dig hjz^ire  fot  laenger  op  end  venstre. 

* 

Fjz(rend  denne  lille  fortaelling  ender,  kan  meldes  om 
at  fem  uker  efter  blev  0yvind  og  Marit  viet  i  sognets 
kirke.  Skolemesteren  styrte^  selv  sangen  den  dag,  da 
bans  hjaelpeklokker^  var  syk.  Han  var  brusten  i  maa- 
let  nu,  for  han  var  gammel ;  men  0yvind  syntes  det 
gjorde  godt  at  hjz(re  ham.  Og  da  han  hadde  git  Marit 
haanden  og  fjz^rt  hende  op  til  alteret,  nikket  skolemeste- 
ren mot  ham  fra  koret,  akkurat  som  0yvind  hadde  set 
det  da  han  sjz^rgmodig  sat  ved  hin  dans;  han  nikket 
igjen   mens  taarerne  vilde  op. 


273 

Hine  taarer  ved  dansen  var  indgangen  til  disse  her, 
og  imellem  dem  laa  bans  tro  og  bans  arbeide. 
Her  ender  fortaellingen  om  en  glad  gut. 

Notes. — 1.     skulde  hat  =  skulde  ha  hat 

2.  fasttryllet,   rooted  to  the  spot  as  by  magic;   from  fast,  +  trylle,  to 
charm. 

3.  sprutende  is  here  merely  an  intensive  adverb,  =  blushed  crimson. 

4.  at  fli  sig,  to  fix  up ;  to  dress  up.     Used  only  m  vulgar  speech. 

5.  styrte   sangen  =  ledet  sangen. 

6.  The  klokker  assists  the  pastor;   he  announces  the  hymns  and  leads 
in  the  singing. 

COMPOSITION. 

Write  a  summary  of  tbe  remainder  of  tbe  story. 


APPENDIX 


THE  ALPHABET. 

I.     Both  the  Roman  and  the  German  characters  are 
used;  but  the  latter  are  rapidly  yielding  to  the  former. 


Roman. 

German. 

Roman. 

German 

A    a 

51 

a 

P    P 

%    P 

B    b 

33 

b 

Q    q 

£1    q 

C     c 

© 

c 

R     r 

91    r 

D    d 

3) 

b 

S     s 

©§f 

E    e 

e 

e 

T     t 

X     t 

F     f 

S 

f 

U    u 

It    u 

G    g 

@ 

g 

V    V 

33    b 

H    h 

^ 

f) 

W  w 

SB  to 

I      i 

S 

t 

X    X 

3£    % 

J     J 

S 

i 

Y    y 

g)    i) 

K    k 

^ 

f 

Z     z 

3    3 

L     1 

s 

I 

M  ae 

^  ce 

M  m 

m 

m 

0(Q)0 

0      0 

N    n 

9^ 

n 

Aa  (A)  aa 

STa  QQ 

O    o 

o 

0 

PRONUNCIATION. 

CONSONANT  GROUPS. 

2.     d  before  s  is  either  assimilated  or  hardened  to  t. 

a. — ds  =  ss:  hedst,  sidst,  celdst,  plads,  hidsig,  pudsig, 
ensteds,  spids. 

b. — ds  =  ts:  tilfreds,  pludselig,  rcedsel,  fpdsel. 


275 

c, — In  some  words  d  may  be  pronounced  as  ^  or  as  / : 
gods  [goss  or  gots]  trods  [tross  or  trots.] 

3.  dt  is  pronounced  as  tt:  godt,  r0dt,  f0dt. 

4.  gj  has  the  sound  of  Norse  ; :  ^J0re,  gjerne. 

5.  As  a  rule  the  group  gn  causes  the  preceding 
vowel  to  become  nasal:  agn  [angn],  vogn  [vangn], 
ligne  [lingne].  Words  with  the  root  vowel  e  followed 
by  gn  vary  in  pronunciation:  regn  [rengn  or  rein],  egn 
[engn  or  ein]. 

6.  gs  is  pronounced  aj  ks:  krigsmand. 

7.  gt  is  pronounced  as  kt\  pligt,  vigtigst. 

8.  h  before  ;  and  v  is  silent:  hjem,  hvem. 

9.  kj  has  no  exact  equivalent  in  English.  It  is  a 
weaker  fricative  sound  than  ch  in  chair.  A  nearly 
correct  sound  may  be  obtained  in  the  following  manner : 
Pronounce  at  you;  notice  the  fricative  produced  by  the 
escaping  breath  between  the  words.  Apply  this  sound 
in  kjar.  It  will  be  found  that  this  sound  of  kj  requires 
the  tongue  to  be  placed  farther  forward  than  in  pro- 
noucing  ch. 

10.  Id  is  usually  pronounced  //:  fjeld,  skulde,  snild, 
tuld,  falde.  Exceptions  are  derivatives  in  -ig:  fyldig, 
skyldig.  There  are  also  other  exceptions  not  easily 
classified:  alder,  ccldre,  voeld,  hulder,  sktdder,  gylden. 

11.  /z/  is  pronounced  //  in  selv,  spiv,  tolv,  tolvte, 
hah. 

12.  nd  is  usually  pronounced  nn  in  primitive  words : 
mand,  kvinde,  hende,  kjende,  ind.  Derivatives  as  a 
rule  have  d  pronounced: 

a. — derivatives  in  -ig:  mandig. 

h. — derivatives  in  -lig:  mandlig. 

c. — derivatives  in  -elig:  kvindelig,  kjendelig. 

d. — derivatives  in  -el:  handel,  vandel. 

e. — derivatives  in  -le;  handle,  vandle. 


276 

f. — derivatives  in  -else:  kjendelse,  frikjendelse. 

g. — most  words  in  which  nd  is  followed  by  r  or  er 
(except  present  tense):  aander  (pi.  of  aand  [aann]), 
andre,  hindre,  synder;  also  synde  [synde],  but  synd 
[synn]. 

13.  nk  has  the  sound  ngk:  tcenke  [taengke],  sccnke, 
Iccnke. 

14.  In  many  words  with  rd,  the  d  is  silent,  the 
vowel  remaining  long  as  though  followed  by  one  con- 
sonant: ord,  jord,  nord,  bord,  fjord,  gaard,  haard, 
gjcsrde,  (paa)f(urde.  Others  have  retained  the  sound 
of  d  and  short  vowel :  byrde,  fcerd,  orden,  ordre,  verden, 
vcerd,  Icerd,  Baard. 

15.  skj  is  equivalent  to  sj  (English  sh)  :  skjcne, 
skjcelve. 

16.  vt  is  pronounced  as  ft:  lavt,  ellevte;  after  /  the 
V  may  be  either  assimilated  or  become  voiceless  (f)  : 
tolvte  [tollte  or  tolfte]. 

STRESS. 

17.  The  subject  of  stress  offers  so  many  irregular- 
ities that  classification  is  well  nigh  impossible.  Then 
in  addition  to  stress  there  is  musical  accent,  a  falling 
and  rising  inflection.  Both  stress  and  musical  accent 
will  here  be  spoken  of  as  accent. 

a. — In  native  primitive  words  accent  falls  on  the  first 
syllable.  As  words  are  freely  compounded,,  there  natural- 
ly will  be  an  accented  syllable  in  each  member  of  the 
compound  word:  kjendemerke  [kjen^nemer'ke].  In 
long  compounds,  especially  with  inflections,  there  will 
not  only  be  a  primary  and  secondary  accent,  but  a  cer- 
tain rhythm  due  to  the  natural  accent  of  the  individual 
elements  and  to  the  logical  emphasis:  gam^leka'rene'. 

b, — Native  prefixes  also  take  the  accent  as  a  rule: 


av-,  fro-,  frem-,  gjen-,  gjennem-,  om-,  itid-,  med-,  ned-, 
oP-j  paa-,  til-,  und-,  ut-.  These  prefixes  are  used  to 
form  a  large  number  of  words,  especially  verbs:  avgaa, 
fragaa,  fremgaa,  indgaa,  gjengaa,  gjennemgaa,  nedgaa, 
opgaa,  paagaa(ende) ,  tilgaa(t),  undgaa,  utgaa.  If 
words  thus  formed  are  compounded,  the  original  prefix 
loses  its  accent:  paalceg — l0ns'paal(Bg' ;  opgjpr — cars' - 
opgj0r'. 

c, — The  foreign  (German)  prefixes  he-,  er-,  ge-,  do 
not  take  the  accent :  begri'pe,  erfa're,  gehaW.  The  pre- 
fix for-  follows  the  same  rule  when  equivalent  to  Ger- 
man ver\  forla'te,  forgri'pe,  forlo've.  In  its  other 
meanings  for-  is  usually  accented  in  nouns  and  unac- 
cented in  verbs  :  for^svar,  forsva're. 

d. — The  negative  prefix  u-  is  accented  in  nouns: 
li^raad,  ii^ro,  u^lykke.  This  is  also  the  case  in  perfect 
participles:  u^brukt,  u^straffet.  Before  adjectives  of 
one  syllable  the  prefix  is  accented ;  but  in  the  large  class 
of  derivate  adjectives  in  ig  and  lig,  the  tendency  is  to 
accent  some  other  syllable :  uro'lig,  ulyk'kelig.  This  is  es- 
pecially the  case  with  adjectives  which  only  occur  in  the 
negative  form:  uneg'telig,  ustan'selig.  But  in  the  case 
of  adjectives  with  a  positive  form  (without  u),  the  pro- 
nunciation varies,  the  logical  emphasis  often  favoring 
accent  on  the  prefix:  taalmo'dig — u'taalmodig. 

e. — The  foreign  suflfixes  -inde  and  -eri  take  the  ac- 
cent: Iccrerin^de,  tyveri' ,  bedrageri'.  But  many  words 
formed  with  the  suffix  -eri  are  so  commonly  used  that 
they  have  yielded  to  the  native  law  and  take  the  accent 
on  the  first  syllable :  fri^eri. 

f. — Foreign  words  have  as  a  rule  retained  the  ac- 
cent of  the  original  language.  The  tendency,  however,  is 
to  "naturalize"  words,  a  process  which  first  begins  ir 
colloquial  speech. 


278 

MUSICAL  ACCENT. 

l8.  The  stress  in  a  word  may  be  a  rising  inflection 
(simple  musical  accent)  or  a  falling  inflection  followed 
by  a  rising  inflection  on  the  unstressed  syllable  or  syl- 
lables (composite  musical  accent).  The  former  is  in- 
dicated by  acute  accent  ('),  the  later  by  grave  ac- 
cent C)'  Musical  accent  is  in  a  sense  the  melody  of 
the  language,  especially  marked  in  words  spoken  in- 
dividually and  in  the  words  receiving  emphasis  in  con- 
nected speech.  Unemphasized  words  of  course  lose 
their  respective  musical  accent  along  with  the  syllable 
stress.  The  musical  accent  is  also  affected  by  the 
falling  inflection  at  the  end  of  a  sentence.  We  may 
speak  of  musical  accent  in  terms  of  musical  intervals. 
In  simple  accent  the  voice  rises  a  fourth.  In  composite 
accent  the  voice  falls  about  a  third  on  the  stressed  syl- 
lable, then  rises  about  a  fourth.  Musical  accent  varies, 
however,  in  the  different  parts  of  Norway.  The  accent 
presented  here  is  that  of  cultured  speech  in  eastern 
Norway.  (Christiania). 

Simple  musical  accent.  Composite  musical  accent. 


I^*^^ 


Yen  vennen  Ser  du  solen  ven-ner  ven  -  ner-ne  ven-in  -  der-ne. 

19.  Composite  musical  accent  belongs  to  words  of 
more  than  one  syllable.  The  definite  forms  of  nouns, 
however,  take  the  same  accent  as  the  indefinite.  Thus 
a  plural  ending  may  change  the  accent  of  a  word  (ven' ; 
ven'ner)  while  the  postpositive  article  does  not 
{ven'nen).  For  words  of  more  than  one  syllable  with 
simple  musical  accent  see  next  paragraph. 

20.  Simple  musical  accent  belongs  primarily  to 
words  of  one  syllable.  In  such  words  the  postpositive 
article  singular  does  not  affect  the  accent,  nor  does  the 


279 

plural  postpositive  article  in  words  that  have  the  same 
form  in  both  numbers.  There  are  a  great  many  words 
of  more  than  one  syllable  that  also  take  the  simple 
musical  accent.    Note  the  following: 

a. — Some  native  words  which  originally  had  one  syl- 
lable :  aker,  linger,  skulder,  hulder,  fager,  diger,  t0mmer. 

b, — Some  native  words  with  plural  in  -er  and  change 
of  root  vowel:  hccnder,  bpker,  natter,  cender,  stcender, 
tcender,  fitter,  rptter. 

c. — The  present  tense  of  strong  verbs :  skriver,  griper; 
also  several  verbs  that  now  are  weak  but  have  been 
strong  verbs :  Iceser,  blaaser,  tigger,  vokser,  galer,  maler, 
krcever.  By  analogy  other  weak  verbs  are  pronounced 
with  simple  musical  accent,  while  conversely  the  present 
tense  of  strong  verbs  are  often  pronounced  with  com- 
posite musical  accent  which  is  the  correct  pronunciation 
of  all  genuine  weak  verbs  of  two  or  more  syllables. 

d. — ^All  words  with  the  prefixes  be-,  er-,  ge-,  have 
simple  musical  accent.    See  §17,  c. 

e. — Foreign  words  which  are  but  partly  assimilated 
or  "naturalized,"  are  pronounced  with  simple  musical 
accent. 

f. — The  definite  form  of  nouns  have  the  same  musical 
accent  as  the  indefinite.  But  in  the  case  of  neuter  nouns 
of  one  syllable  that  now  do  not  take  a  plural  ending 
but  formerly  had  plural  -e,  the  pronunciation  varies  be- 
tween simple  and  composite  musical  accent :  gulvene,  fjel- 
dene,  husene,  brevene,  ordene,  bladene,  bordene,  takene, 
togene,  skibene,  etc.  Preference  should  be  given  the 
composite  accent. 

g. — The  following  comparatives  have  simple  musical 
accent:  bedre,  mindre,  stprre,  vcerre,  yngre,  ccldre, 
fcerre,  Icrnger,  tyngre. 

h. — Simple  musical  accent  occurs  in  compounds  (i) 


28o 

when  the  first  member  is  in  the  possessive:  krigsmand: 
(2)  when  the  first  member  is  a  verb  stem:  trakfugl, 
stikord,  slcengord;  (3)  when  the  following  are  prefixed 
to  verbs :  av,  fra,  frem,  ind,  med,  ned,  mot,  und,  op,  an, 
gjen.  (N.B.  Nouns  derived  from  verbs  by  adding  -ing 
and  -else  have  the  same  accent  as  the  verb :  frem' stilling, 
mot' sigelse) . 

ARTICLES. 

INDEFINITE  ARTICLE. 

21.  The  indefinite  article  is  derived  from  the 
numeral  en,  from  which  it  differs  in  not  taking  stress. 
It  is  evident  that  this  article  can  only  be  used  in  the 
singular;  its  place  in  the  plural  may  be  filled  by  the 
indefinite  pronoun  no  gen:  Her  er  en  mand  {no  gen 
mcsnd)  som  vil  tale  med  dig.  It  is  also  evident  that  the 
indefinite  article  can  only  be  used  with  the  real  common 
nouns,  that  is,  nouns  designating  classes  of  things  that 
can  be  counted.  But  when  so  used  the  article  does  not 
designate  one  of  the  class  as  opposed  to  a  certain  other 
number,  but  as  opposed  to  all  the  other  members  of 
the  same  class.  However,  this  article  is  sometimes  used 
with  abstract  nouns :  en  uendelig  kjcerlighet.  In  such 
cases  that  which  is  designated  by  the  noun  becomes  in- 
dividualized. The  same  principle  holdes  good  in  the 
case  of  the  indefinite  article  used  with  names  of  sub- 
stances. 

The  use  of  the  indefinite  article  differs  from  English 
chiefly  in  the  following:  The  article  is  not  used  with 
unmodified  predicate  nouns  (i)  that  denote  position  or 
profession :  Han  er  IcErer,  Han  er  prest,  Han  er  farmer; 
(2)  that  denote  religion:  Han  er  lutheraner;  (3)  that 
denote  nationality;  Han  er  amerikaner.     (The  predicate 


28l 

nouns  in  2  and  3  must  not  be  confused  with  predicate 
adjectives  in  similar  English  expressions.  Note  the 
difference:  He  is  American  (adj.)  ;  He  is  an  American). 
In  some  expressions  words  denoting  relationship  do  not 
take  the  article:  Han  er  S0n  til  den  ganile;  but,  Han  er 
en  s0n  av  den  gamle.  Note  also  the  following  distinc- 
tion: Som  mor  (being  a  mother)  taalte  hun  det.  Hun 
taalte  det  som  en  mor.  In  brief:  when  the  class  is 
thought  of,  the  article  is  omitted ;  when  an  individual 
member  or  part  of  the  class  is  thought  of,  the  article 
is  used.  Hence  the  article  may  be  used  in  all  the  above 
examples  when  an  adjective  is  suppHed:  Han  er  en  flink 
Icerer.  Han  er  en  god  liitheraner.  Han  er  en  rik 
amerikaner,  etc. 

DEFINITE  ARTICLE. 

22.  According  to  its  position  the  definite  article  is 
spoken  of  as  prepositive  and  postpositive.  For  con- 
venience grammarians  often  speak  of  two  separate 
definite  articles.  While  they  are  derived  from  different 
demonstrative  pronouns  and  have  different  form,  the 
function  of  the  articles  as  such  is  in  reality  one ;  to  make 
a  noun  definite.  Whether  one  or  the  other  form  of  the 
article  is  to  be  used  depends  generally  upon  the  syn- 
tactical relation  of  the  noun:  nouns  modified  by  adjec- 
tives generally  take  the  prepositive  article.  While  the 
function  of  the  definite  article  is  always  the  same,  the 
meaning  may  vary. 

a. — The  article  may  signify  that  a  noun  designates 
an  object  or  objects  previously  referred  to  or  known: 
Han  tik  et  brev;  brevet  var  fra  hans  bror. 

b. — The  article  may  single  out  an  object  or  objects 
from  the  class  in  general  (separative  meaning),  in  which 
case  the  noun  is  modified  by  an  adjective:  densorte hest. 


282 

c. — The  article  may  be  used  with  a  noun  to  designate 
the  class  (generic  meaning)  :  H  est  en  er  et  nyttig  dyr. 

d. — The  article  may  be  used  with  a  singular  noun  in 
a  distributive  sense:  Han  tjener  to  dollars  (om)  dagen 
(i.e.,  each  day). — By  analogy  the  definite  article  has 
come  to  be  used  in  many  instances  in  which  the  noun  is 
already  definite.  Thus  Norse  often  uses  the  definite 
article  with  abstract  nouns  where  English  does  not: 
Livet  er  kort  (Life  is  short).  Other  instances  are  given 
in  the  discussions  of  the  separate  forms  of  the  definite 
article. 

Postpositive  Article. 

23.  The  postpositive  article  is  derived  from  the 
demonstrative  pronoun  hin.  This  demonstrative  was 
originally  placed  after  the  noun,  followed  by  a  modify- 
ing adjective  as  in  "Peter  the  Great."  In  course  of  time 
the  demonstrative  became  fused  with  the  noun  as  a 
suffix.  In  the  modern  language  this  postpositive  ar- 
ticle has  obtained  extensive  use  also  in  cases  where  a 
definite  article  would  logically  seem  unnecessary.  Its 
use  is  naturally  more  common  in  the  spoken  language 
than  in  strict  literary  style.  This  article  is  principally 
used  with  unmodified  nouns: 

a. — With  a  noun  previously  mentioned:  Nu  er  huk- 
ken  min,  sa  jenten. 

b. — With  nouns  whose  reference  is  clearly  under- 
stood: Men  alt  da  han  sat  opreist  paa  morens  fang,  lo 
han.  This  use  of  the  article  is  very  common  (i)  in 
referring  to  relatives  of  the  person  spoken  about  (ex- 
ample given);  (2)  in  referring  to  parts  of  the  body: 
Gutten  stanste  med  den  sidste  hit  i  munden;  (3)  in  re- 
ferring to  personal  belongings:  Han  vendte  sig,  tok 
huen  og  kastet  den  ende  op;  (4)  in  referring  to  things 
about  a    given    place:    Heggen    strffdde    blomster    paa 


283 

taket.  Other  examples:  Han  reiste  fra  by  en  (where  he 
lived).  Han  er  paa  kontoret  (his  own  office  or  the  one 
in  which  he  is  employed).  Han  gik  til  Ice  gen  (the  usual 
one ;  but  this  definite  form  is  really  equivalent  to  the 
indefinite).  Observe  that  in  the  first  three  examples  the 
article  is  equivalent  to  a  possessive  pronoun  (his  mother, 
his  mouth,  his  cap). 

c. — With  nouns  followed  by  a  word  denoting  pos- 
session: hatten  min;  huset  hans;  bukken  til  gutten; 
taket  paa  huset  (of  the  house). 

d. — With  geographical  names  and  other  place  names 
of  which  a  common  noun  is  a  component  part:  Sogne- 
fjorden,  Nordsj0en,  Mjpsen,  Telemarken,  Heidegaar- 
dene,  0stlandet,  Vestlandet,  Sprlandet.  (But  other 
names  with  land  do  not  take  the  article :  England,  Tysk- 
land,  Nordland.) 

e. — With  abstract  nouns,  names  of  materials  and 
diseases,  when  used  in  a  general  sense:  kjcerligheten, 
livet,  guldet,  gigten. 

f. — With  a  common  noun  used  to  represent  the 
class  (generic  use)  :  H  est  en  er  et  nyttig  dyr.  Ulven  er 
et  rovdyr. 

g. — With  a  noun  used  in  a  distributive  sense:  fire 
kroner  dagen;  en  krone  pundet;  fern  ganger  om  uken. 

h. — With  nouns  modified  by  the  adjectives  hel,  halv, 
al,  samme,  begge,  selv:  hele  dagen,  halve  natten,  alle 
gangene,  samme  stedet,  begge  giittene,  selve  kongen. 
Other  adjectives  are  occassionally  used  in  the  same 
manner,  especially  ordinals  and  superlatives :  paa  slette 
marken,  2>dj^  gangen,  i  pverste  toppen.  Notice  that 
these  adjectives  have  the  weak  or  definite  form  as  they 
have  with  the  prepositive  article.  But  in  rare  cases  the 
adjective  may  have  the  strong  form :  Han  var  ikke  star 
gutten  dengang. 


284 

i. — The  postpositive  article  is  also  commonly  used 
with  nouns  preceded  by  the  prepositive  article  and  de- 
monstrative pronouns :  Hvad  tror  du  nu  den  lille  bukken 
tcenker  om  dig?   Er  den  din,  den  bukken? 

Prepositive  Article. 

24.  The  prepositive  article  is  derived  from  the  de- 
monstrative pronoun  den  (det,  de),  from  which  it  differs 
in  not  taking  stress.  This  article  is  used  before  nouns 
that  are  to  be  made  definite,  when  modified  by  adjectives 
(except  selv,  al,  begge).  The  article  is  also  used  with 
names  modified  by  adjectives:  det  store  Amerika,  den 
vakre  Mjpsen,  den  rike  Hansen.  But  when  a  certain 
adjective  becomes  closely  associated  with  a  name,  the 
article  may  be  omitted :  gamle  Norge,  vesle  Lisbet,  store 
Per.  In  Biblical  language  the  prepositive  article  may 
precede  the  noun  without  an  intervening  adjective: 
Brevet  til  de  Hebrceer,  Johannes  den  dpper,  det  Guds 
lam. 

NOUNS. 

GENDER. 

25.  From  a  syntactical  point  of  view  gender  merely 
signifies  that  the  noun  requires  certain  forms  of  the 
inflected  modifying  words  such  as  articles,  adjectives, 
possessive  and  demonstrative  pronouns.  Thus  mand 
and  kvinde  are  said  to  be  common  gender  nouns,  while 
barn  and  menneske  are  said  to  be  neuter.  As  many  of 
the  modifying  words  have  a  final  -n  when  used  with  a 
common  gender  noun  and  -t  when  used  with  a  neuter 
noun,  some  grammarians  prefer  to  call  the  former  n- 
nouns  and  the  latter  f-nouns.  The  genders  of  nouns 
can  best  be  learned  by  associating  each  noun  with  an 
article,  definite  or  indefinite.  The  following  classifica- 
tion may  be  of  some  help. 


285 

Common  Gender. 

a. — Names  of  living  beings:  en  bukk,  en  kat,  en  0rn, 
en  flue. 

b. — Names  of  trees  and  plants :  en  ek.  en  rose. 

c, — Natural  divisions  of  land  and  water:  en  0,  en 
sj0,  en  fjord. 

d. — Names  of  the  heavenly  bodies :  maanen,  solen,  en 
stjerne. 

e.— 'Names  of  the  seasons  and  most  divisions  of  time : 
sommeren,  en  uke,  en  dag.  But  et  oar,  et  sekund,  en  or 
et  minut. 

f. — A  great  many  derivatives,  especially  those  having 
the  suffixes  -dom,  -else,  -het,  -ing,  -sel:  barndom,  ska- 
belse,  kjcerlighet,  Icesning,  advarsel. 

Neuter  Gender. 

a. — Names  of  towns  and  places:  det  store  Neiv 
York,  det  vakre  Italien. 

h. — Nouns  denoting  substances :  det  rpde  guld,  det 
blanke  spiv. 

c. — Names  of  letters  and  parts  of  speech:  et  a,  et  b; 
et  adjektiv,  et  verbum;  also  words  that  are  not  nouns 
but  spoken  of  as  nouns:  et  men,  dit  ja. 

d. — Nouns  derived  from  verbs  without  the  addition 
of  an  ending:  et  slag,  et  hop. 

e. — Most  nouns  with  the  suffixes  -n,  -skab,  -dpmme, 
-maal:  frieri,  venskap,  kongedpmme,  sp0rsmaal. 

Possessive  Case. 

26.  The  possessive  case  is  formed  by  adding-^  to  the 
nominative.  If  a  noun  ends  in  s,  -es  or  -s  is  added ; 
only  the  later  form  is  permissible  with  proper  nouns. 
When  a  group  of  words  denotes  a  person  or  thing,  the 
sign  of  possession  is  added  to  the  last  word :  Kongen  av 
Norges  trone. 


286 

2^.  The  possessive  case  is  used  to  express  several 
relations  for  which  the  preposition  oj  is  or  may  be  used 
in  English: 

a. — Logical  subject  for  the  action  implied  in  the 
modified  word:  en  IcErers  arbeide,  a  teacher's  work,  the 
work  of  a  teacher  (i.  e.,  the  work  a  teacher  does). 

b. — Logical  object  for  the  action  implied  in  the 
modified  word :  Amerikas  opdagelse,  the  discovery  of 
America.  This  relation  may  also  be  expressed  by  av: 
opdagelsen  av  Amerika;  but  possession  can  not  be  ex- 
pressed by  av: 

c. — The  relation  of  source  or  origin:  vindens  sus, 
the  sighing  of  the  wind;  bplgernes  brusen,  the  roar  of 
the  waves. 

28.  In  many  instances  prepositional  phrases  take 
the  place  of  possessives. 

a. — Guttens  bukk,  bukken  til  gutten. 

b. — Husets  tak,  taket  paa  huset. 

c. — B  ok  ens  blad,  bladene  i  bo  ken. 

d. — Amerikas  opdagelse,  opdagelsen  av  Amerika. 

RELATIVE  PRONOUNS. 

29.  The  relative  pronouns  are  som,  der,  hvem,  hvil- 
ken,  and  hvad.     The  possessive  is  hzns. 

a. — Som  is  the  relative  generally  used.  When 
governed  by  a  preposition,  the  preposition  comes  last : 
Her  er  pennen  som  han  skrev  med.  When  used  objec- 
tively, som  may  be  omitted:  Her  er  pennen  han  skrev 
med. 

b. — Der  is  used  as  subject  only.  This  relative  is 
quite  common  in  literature,  but  seldom  used  in  spoken 
language.  Der  is  used  instead  of  the  relative  som 
when  the  adverbial  conjunction  som  occurs  in  the  same 


287 

sentence:  Han  talte  som  (like)  en  der  ikke  har  Icert 
sproget. 

c. — Hvilken  is  inflected  for  number  and  gender: 
neuter  hvilket,  plural  hvilke.  This  relative  is  used  with 
a  predicate  as  antecedent:  Han  har  Icest  mange  bpker, 
hvilket  jeg  ikke  har  (also  hvad  jeg  ikke  har).  This 
relative  is  used  adjectively :  Han  kan  Icese  godt,  hvilken 
kunst  er  vanskelig  at  Icere.  As  som  can  not  be  used 
after  a  preposition,  hvilken  takes  its  place  when  the 
preposition  precedes:  de  maaneder  i  hvilke;  det  aar  i 
hvilket. 

d. — Hvem  is  used  as  object  and  refers  to  persons 
only.  When  governed  by  a  preposition,  the  preposition 
may  come  before  the  relative  or  at  the  end  of  the  clause : 
Han  er  en  mand  paa  hvem  'du  kan  stole  (depend) ; 
Han  er  en  mand  hvem  du  kan  stole  paa. 

e. — Hvad  may  refer  (i)  to  a  clause:  Han  er  ame- 
rikaner,  hvad  man  let  kan  h0re  paa  hans  sprog;  (2)  to 
an  infinitive:  Han  kan  synge,  hvad  jeg  ikke  kan;  (3)  to 
a  predicate  complement:  Han  er  Sanger,  hvad  jeg  ikke 
er;  (4)  to  the  indefinite  pronoun  alt :  Alt  hvad  jeg  har, 
er  dit. 

30.  As  indefinite  relative  pronouns  hvem  and  hvad 
do  not  have  antecedents.  When  used  as  subject  they 
are  followed  by  the  relatives  som  and  der:  Hvem  som 
vil  kan  komme;  Hvad  der  er  ret,  b0r  ske.  In  modern 
prose  such  indefinite  relatives  are  rarely  used,  as  pre- 
ference is  given  to  the  use  of  the  demonstrative  followed 
by  a  relative  clause:  Den  (de)  som  vil,  kan  komme; 
Det  som  er  ret,  bpr  ske. 


288 


STRONG  VERBS. 

31.  Strong  verbs  usually  have  change  of  vowel  in 
past  tense  and  in  the  perfect  participle.  In  some  verbs 
the  perfect  participle  has  lost  its  original  vowel  and 
takes  a  form  corresponding  to  that  of  participles  in  the 
weak  verbs.  On  the  basis  of  vowel  change,  strong 
verbs  may  be  divided  into  six  classes : 


a. — First  class :  vowel  series 

a  {(E,  y) — 0 — u. 

binde                    bandt 

bundet 

briste                   brast 

brustet 

drikke                  drak 

drukket 

iinde                     fandt 

fundet 

hjcelpe                  hjalp. 

hjulpet 

klinge                   klang 

klinget  (weak) 

rinde                    randt 

rundet 

rakke                   rak 

riikket 

skjcelve                skalv 

skjcelvet  (weak) 

skvcette                skvat 

skvcBttet  (weak) 

slippe                    slap 

sluppet 

spinde                  spandt 

spundet 

springe                 sprang 

sprunget 

stikke                    stak 

stukket 

svinge                  svang 

svunget 

synge                   sang 

siinget 

synke                   sank 

sunket 

trcEife                   traf 

truffet 

trcekke                  trak 

trukket 

b. — Second  class:  i,  e,  <^ — a 

(aa) — i,  e,  ce  (aa). 

be{de)                 bad 

bed(e)t 

bcere                      bar 

baaret 

gi(ve)                  gav 

gi{ve)t 

ligge                    laa 

ligget 

se                         saa 

set 

sitte                     sat 

sittet 

stjcele                   stjal 

stjaalet 

vcne  (pres.  er)  var 

vceret 

2«9 


c. — Third  class 

:  a  (aa,  e) — 

0 — a  (aa,  e,  o). 

dra(ge) 

drog 

dra(ge)t 

fare 

for 

faret 

grave 

grov 

gravet 

la(te) 

lot 

latt  (weak) 

le 

lo 

ledd  (weak) 

staa 

stod 

staat 

ta(ge) 

tok 

ta(ge)t 

d. — Fourth  class:  vowel  series  i — e — e. 

bli(ve) 

blev 

blevet  (blit) 

drive 

drev 

drei-et 

gli(de) 

gled 

gledet  (glidd) 

gni(de) 

gned 

gnedet  (gnidd) 

gripe 

grep 

grepet 

lide 

led 

ledet  (lidt) 

rive 

rev 

revet 

skrike 

skrek 

skreket 

skrive 

skrev 

skrevet 

slite 

slet 

slitt  (weak) 

stige 

steg 

steget 

trive 

trev 

trevet 

e. — Fifth  class: 

vowel  series 

y—0—u  (0). 

bryte 

br0t 

brutt  (weak) 

by{de) 

bpd 

budefltHbudt) 

flyte 

fl0t 

flytt  (weak) 

fyke 

f0k 

f0ket 

klyve 

kl0V 

kl0vet 

krype 

kr0p 

kr0pet 

skyte 

Skj0t 

skutt  (weak) 

smyge 

sm0g 

sm0get 

stryke 

strpk 

str0ket 

f. — The  sixth  class  has  the 

same  vowel  in  all  p 

l1  parts. 

falde 

faldt 

faldt 

graate 

graat 

graat t  (grcedt) 

hete 

het  (hette) 

hett 

290 


holde 
komme 
Ippe 
sove 


holdt 
kom 
Ipp 
sov 


holdt 
kommet 
Ippet 
sovet 


g. — The  following  do  not  properly  belong  to  any  of 
the  six  classes: 


faa 
gaa 

flyve 
lyve 


fik 
gik 

flffi 
Ui 


faat 
gaat 
fl0iet 
Ipiet 


32.  Some  verbs  have  both  change  of  root  vowel  and 
tense  endings.  These  are  sometimes  classed  as  mixed 
verbs : 

bringe 

fplge 

gj0re 

Icegge 

rcekke 

scelge 

scEtte 

trcB(de) 

tcelle 

vcskke 

vcelg^ 


bragte 

hragt 

fulgte 

fulgt 

gjorde 

gjort 

la(gde) 

lagt 

rakte 

rakt 

solgte 

solgt 

satte 

sat 

traadte 

traadt 

talte 

talt 

vakte 

vakt 

valgte 

zmlgt 

NORSE-ENGLISH  VOCABULARY. 


A. 

aa,  — er,  c.  g.,  small  stream. 

aabenbar,  r,  revealed;  plain. 

aandedrag     [nn],    — ,    n.    g., 
breath. 

aandedraet,  — ^ter,  n.  g.,  breath. 

aapen,  — t,  — ne,  open. 

aapenhet,     c.    g.,     openness; 
frankness. 

aar,  — ,  n.  g.,  year. 

aare,  — r,  c.  g.,  oar. 

aare,  — r,  c.  g.,   fireplace. 

aarhun^drede,  — r,  n.  g.,  cen- 
tury. 

aars'tid,  — er,    c.  g.,    season 
(of  the  year). 

aars'vekst,      c.      g.,      year's 
growth   (crop). 

aas,  — e(r),  c.  g.,  ridge;  hill. 

aa^syn,  — ,  n.  g.,  face;  visage. 

aatte,    owned;    an    imperfect 
tense  of  at  eie. 

ad,  at. 

adfaerd,    c.    g.,    conduct;    be- 
havior. 

ad'jektiv,  — er,  n.  g.,  adjec- 
tive. 

adver'bium,  — bier,  n.  g.,  ad- 
verb. 

affae're,  — r,  c.  g.,  affair. 

af'ten,  — er,  c.  g.,  evening. 


aftensbord     [af'tensbor],     n. 

g.,  supper   (table). 
agronom '  skole,    — r,    c.    g., 

agricultural  school. 
ake,  II  (or  akte  —  aket),  to 

coast. 
a'ker,  a^kre,  c.  g.,  field, 
a'kerbruk,  n.  g.,  farming, 
akkurat',   exactly, 
al,  — t,  — le,  all. 
albue,  — r,  c.  g.,  elbow, 
alde'les,  entirely;   quite, 
aldrig,   never. 
a'len,   a   measure    of   length 

(2  feet), 
ale'^ne,  alone. 
al'ler,    intensive    adverb    (= 

of  all), 
allerede,  already, 
allerhelst,  preferably, 
allermindst,     least     of     all; 

smallest  of  all. 
allesam'men,  all    (together), 
alli'^kevel,  nevertheless, 
almin'delig,    — ,    — e,    usual; 

adv.:  usually. 
almaegtig  [almek'ti]  — ,  — e, 

almighty. 
alt,  all;  everything;  adv.,  al- 
ready, 
alter,  — e,  n.  g.,  altar. 
alt 'for,   too. 


292 


altid  [al'ti],  always. 

al'ting,  everything. 

alt'saa,  consequently;  so; 
there. 

altsammen,  all,  everything. 

alv6r,  n.  g.,  earnest. 

alvor'lig,  — ,  — e,  sober; 
grave;  adv.,  earnestly. 

amt,    — er,    n.    g.,    district, 
county. 

amts '  agronom,  c.  g.,  agri- 
culturist (of  a  district). 

andagt,  c.  g.,   devotion. 

anden  [an  or  annen],  sec- 
ond;  other. 

anderledes,  otherwise. 

andet  [ant  or  annet],  n.  g. 
of  anden. 

andre,  others;  the  other. 

ane,  II,  suspect;  anticipate. 

an'gaa  —  angik  —  angaat 
[gaatt],  to  concern;  to  re- 
late to. 

angre,  I,  to  regret;  to  be 
sorry  for. 

angst,  c.  g.,  dread;  apprehen- 
sion. 

anled'ning,  — er,  c.  g.,  chance; 
opportunity;  occasion. 

an'se  —  ansaa  —  anset,  to 
consider;   to  esteem. 

ansigt,  — er,  n.  g.,  face. 

an'strenge,  II,  to  exert;  to 
strain. 

an'strengelse,  — r,  c.  g.,  ef- 
fort; exertion. 

ansvar,  — ,  n.  g.,  responsi- 
bility. 

an'tyde,  I,  to  indicate. 

an'vende   [nn],  IT,  to  apply. 

ar^beide,  — r,  n.  g.,  work. 


arbei'de,  I,  to  work. 

arbeidsom,  — t,  — me,  indus- 
trious. 

arkitektur',  c.  g.,  architec- 
ture. 

arm,  — e(r),  c.  g.,  arm. 

art,  — er,  c.  g.,  kind;  sort. 

at,  conj.,  that;  prep.,  to. 

at  [aa],  to  (sign  of  infini- 
tive). 

after,   again. 

attest',  — er,  certificate;  tes- 
timonial. 

august,  August. 

av,  of  (see  §52). 

av'bryte  —  avbr0t  —  av- 
brutt,  to  interrupt. 

av'f0ken,  blown  off  or  away. 

av'gj0re,  — gjorde  [jore], 
— gjort,  to  decide. 

av'gj0relse,  — r,  c.  g.,  deci- 
sion; close. 

avgrund  [nn],  c.  g.,  abyss. 

avis',  ^-er,  c.  g.,  paper  (news- 
paper). 

av'laegge,  — la,  — lagt,  to  put 
off;   to  quit. 

avreise,  c.  g.,   departure. 

avsides,  remote;  out  of  the 
way. 

av'sjaelet,   un-souled. 

avsked   [avsje],  departure. 

av'spraette,  I,  to  cut  (rip) 
off. 

av'staa,  to   desist. 

avsted  [avste'],  away. 

B. 

baade...og,  both... and. 
baand    [nn],  — ,  band, 
baat,  — er,  c.  g.,  boat. 


393 


baats'mand     [ss — nn],    boat- 
swain. 
bak,  behind, 
bake,  II,  to  bake, 
bak '  cf ter,   afterward, 
bakhodet,  n.  g.,  back  part  ot 

the  head, 
bakke,  — r,  c.  g.,  hill, 
baklomme,  — r,  hip-pocket, 
baklaengs,  backward, 
bak 'over,  backward, 
baktale,  II,  to  back-bite, 
bakvei,  — c(r),   c.   g.,    secret 

path;   underhanded   means, 
bande  [nn],  II,  to  swear, 
bane   —   bante  —   bant    (or 

— et),  to  clear  a  way. 
bane,  — r,   c.   g.,   way;   path; 

track. 
bange,  afraid. 

banke,  I,  to  thrash;  to  pound, 
bar,  r,  bare, 
bare,  only;  mere, 
bark,  c.  g.,  bark, 
barn,  b0rn,  n.  g.,  child, 
barnefjas,  n.  g.,  child-play. 
bameminde    [nn],  — ^r,  n.   g., 

childhood  memory, 
barnslig,  — ,  —e,  child-like, 
bas,  c.  g.,  bass   (voice), 
bassin    [bassaeng'],    — er,    n. 

g.,  reservoir. 
bebo '  elseshus,     — ,     n.     g., 

dwelling  house. 
be(de) — bad — bedt,   to    pray; 

to  ask. 
bedrag',     n.     g.,     deception; 

swindle. 
be'dre,  comp.  of  god. 
bedr0've,    I,    to    grieve;    to 

sadden. 


bedr0'velse,  — r,  c.  g.,  grief; 
affliction. 

bedst,  supl.  of  god. 

bedstefa(de)r,    c.    g.,    grand- 
father. 

bedsteforaeldre,  grandparents. 

bcdstemo(de)r,    — m0dre,    c 
g.,  grandmother. 

befa'le,   II,   to   command. 

befolk'ning,    c.    g.,    popula- 
tion. 

bega'vet,  — t,  — ede,  gifted. 

begge,  both. 

begri'pe,  — grep,  — grepet,  to 
understand;  to  comprehend, 

begynde    [bejyn'ne],    II,    to 
begin. 

begyn'delse,    — r,    c.    g.,    be- 
ginning. 

begjaer',  — ,  n.  g.,  desire. 

begjaere,  II,  to  desire. 

behag*,  n.  g.,  pleasure. 

beha'ge,   I,   to  please. 

behold  [behol'],  n.  g.,  safety; 
keeping. 

beholde  [11]  —  beholdt  —  be- 
holdt,  to  keep. 

beh0 '  ve,     — h0vde,    — h0  vet, 
to  need. 

bekjendt',  — ,  .— c,  known. 

beklem'me,  II,  to  oppress. 

beklemt',  anxious;  heart-sick. 

bekvem',     — t,    — me,     com- 
fortable;   convenient. 

bekyrn're   [bekjym're],  I,  to 
trouble;  to  be  concerned. 

belei're,  I,  to  besiege. 

bemer'ke,  I,  to  notice;  to  re- 
mark. 

ben,  — ,  n.  g.,  leg;  foot;  bone. 

ben,  r,  straight. 


294 


beregne  [ — rei'ne],  I,  to  fig- 
ure out;  to  calculate. 

berg,  — ,  n.  g.,  cliff;  moun- 
tain. 

berge,  I,  to  save. 

bergkant,  — er,  c.  g.,  edge  of 
a  cliff. 

ber0mt',  — ,  —e,  famous. 

besid'de,  — sad,  — siddet,  to 
possess. 

besid'delse,  c,  g.,  possession. 

beskri've,  — skrev,  — skrevet, 
to  describe. 

beskri'velse,  — r,  c.  g.,  de- 
scription. 

beskyl'de  [— sjylle],  II,  to 
accuse;  to  charge  with. 

beskyt'te,  I,  to  protect. 

beslut'te,  I,  to  decide,  to  re- 
solve. 

beslutning,  — er,  c.  g.,  deci- 
sion; resolve. 

bestaa'  av,  to  consist  of. 

bestan'dig,  always;  con- 
stantly. 

bestemt',  — ,  — e,  definite. 

bestil'le,  II,  to  do. 

besty're,  II,  to  manage. 

besty'rer,  — e,  c.  g.,  mana- 
ger. 

bes0k',  — ,  n.  g.,  visit. 

bes0k'e,  II,  to  visit. 

betal'e,  II,  to  pay. 

betaling,  c.  g.,  pay. 

beto'ne,  II,  to  accent;  to  em- 
phasize. 

betrag'te  [kt],  I,  to  view;  to 
look  at. 

betving'e,  — ^tvang,  — tvunget, 
to  coerce;  —  sig,  to  calm 
or  control  oneself. 


bety',  III,  to  mean;  to  sig- 
nify. 

bety'delig,  — ,  — e,  consid- 
erable. 

betaenke  [ — taeng'ke],  to 
think  (of);  to  reflect  (on). 

beun'dre,  I,  to  admire. 

beva're,  II,  to  save;  to  pro- 
tect. 

bevis',  — ,  n.  g.,  proof. 

bevise,  II,  to  prove. 

bevok'set,     covered     (with 
plants). 

bevae'ge,  I,  to  move. 

bevae'gelse,  — r,  c.  g.,  move- 
ment;  motion;    emotion. 

bi'bel,  — ler,  c.  g.,  bible. 

Bibelen,  (the)  Bible. 

bibelhistorie,  — r,  Biblical 
history. 

bibliotek',  — er,  n.  g.,  library. 

billede,  — r,  n.   g.,  picture. 

bind  [nn],  — ,  n.  g.,  volume. 

binde  [nn]  —  bandt  —  bun- 
det,   to    bind;    to   tie. 

birk,  c.  g.,  birch. 

birkehei,  — c(r),  c.  g.,  a 
mountain  side  covered  with 
birch  trees. 

bi'saetning,  — er,  c.  g.,  sub- 
ordinate clause. 

bit,  — ,  n.  g.,  bite. 

bi'tid,  secondary  tense. 

bjelke,  — r,  c.  g.,  log. 

bjelkestue,  — r,  c.  g.,  log 
house. 

bjergpraeken,  c.  g..  Sermon 
on  the  Mount. 

blaa,  — t,  — ,  blue. 

blaase,  II,  to  blow. 


295 


blaasort,     — ,     — e,     bluish 
black. 

blaaternet,    — ,    —e,    blue- 
checkered. 

blad  [bla],  — ,  leaf. 

blade,  I,  to  page;  to  turn 
over  leaves. 

blande  [nn],  I,  to  mix. 

blandt,  among. 

blank,  r,  bright. 

blek,  r,  pale. 

bleksot,  blek,  pale  +  sot, 
sickness;  anemia. 

blendende,  dazzling. 

bli — blev — ^blit,  to  become;  to 
remain. 

blid   [bli],  r,  mild;  gentle. 

blik,  — ,  n.  g.,  look;  glance. 

blind  [nn],  r,  blind. 

blindmaend  [nn-nn],  lit.,  blind 
men;   illusions. 

blinke,  I,  to  gleam;  to  wink. 

blod   [bio],  n.  g.,  blood. 

blomst,  — 'er,  c.  g.,  flower. 

blot,  only. 

bluse,  — r,  c.  g.,  blouse. 

blussende,  — ,  — ,  blazing;  (a 
strong  adj.  used  in  speak- 
ing of  blushing). 

bly'ant,  — er,  c.  g.,  lead-pen- 
cil. 

bly'vindu,  — er,  n.  g.,  window 
made  of  lead-glass. 

black  [blek],  n.  g.,  ink. 

bl0t,  r,  soft. 

bo,  III,  to  dwell;  reside. 

bok,  ^er,  c.  g.,  book. 

bokskap,  — er,  n.  g.,  book- 
case. 

bokstav,  — er,  c.  g.,  letter  (of 
the  alphabet). 


bolig,   — er,    c.    g.,    dwelling; 
house. 

bonde  [nn],  ^er,  c.  g.,  farm- 
er in  Norway. 

bord  [bor],  — ,  n.  g.,  table. 

bordtale,    — r,    c.    g.,    after- 
dinner  speech. 

borgestue,  — r,  c.  g.,  servants' 
hall. 

bort,  away. 

bort'i,  over  into. 

bort'love,  I,  to  promise  away. 

bort 'over,  lit,  aWay  -f  over, 

bort'paa,  over  on. 

bortved  [bort've],  over  by. 

bra,  — ,  — ,  good;  worthy. 

brake,  I,  crash;  rumble. 

brat,  — ,  —te,  steep. 

brev,  — ,  n.  g.,  letter. 

briller   (pi.),  glasses. 

bringe  —  bragte  —  bragt,  to 
bring. 

briste  —  brast  —  brustet,  to 
burst;  to  break. 

bro,  — er,  c.  g.,  bridge. 

bro(de)r,  br0dre,  c.  g.,  broth- 
er. 

broget,    — ,    — ede,     motley; 
many-colored. 

brudefolk,     n.      g.,     bridal 
couple. 

bruk,  c.  g.,  use. 

brake,  II,  to  use. 

brunsort,   — ,  — e,   brownish 
black. 

bruse,  II,  to  rush;  to  roar. 

brusten,    — ^t,    — ne,    broken; 
cracked. 

bry.  III,  to  bother. 

bry  sig  cm,  to  mind;  to  care 
about. 


290 


bryderi,  n.   g.,   bother;    trou- 
ble. 
brydsom,  — t,  — ^me,  trouble- 
some. 
brygge,  I,  to  brew. 
brygge,  — r,  c.  g.,  pier, 
bryllup,  ^-cr,  n.  g.,  wedding. 
bryn  [brynn],  — ,  n.  g.,  eye- 
brow. 
bryst,  — ,  n.  g.,  breast. 
bryte   —   br0t   —   brutt,    to 

break, 
brae,  ^-er,  c.  g.,  glacier, 
braende  [nn],  II,  to  burn. 
br0d    [also    br0],   — ,    n.    g., 

bread;  a  loaf  of  bread. 

bud,  — ,  n.   g.,  command, 

-ment;  message;  messenger. 

bugt,  — er,   c.   g.,  bend;  bay. 

at  faa  —  med,  to  master; 

to  get  the  upper  hand. 

bugtning,   — er,    c.    g.,    bend, 

curve. 
bu'havn,  c,  g.,  pasture. 
bund  [nn],  — e(r),  c.  g.,  bot- 
tom. 
bunden,   see  binde. 
bukk,  — e(r),  c.  g.,  he-goat, 
bukser,  trousers. 
bul'der,  n.  g.,  rumble, 
burde,    I    (pres.   b0r),   ought. 

See  79. 
busk,  — e(r),  c.  g.,  bush. 
busket,  — ,  —e,  bushy. 
bust(e),  — (e)r,  c.  g.,  hair, 
but,   — ,   — te,    stubby;    adv., 

snappish. 
butik',    — ker,    c.   g,,    store; 

shop. 
by,  — er,  c.  g.,  town. 


by(de),  —  b0d  —  budt,   to 

offer;  to  invite, 
byg  [bygg],  c.  g.,  barley, 
bygd,  —cr,  c.  g.,  country  dis- 
trict;   neighborhood. 
bygdevei,  — c(r),    c.    g.,    the 
highway  of  the  district  or 
parish, 
hygge,  I,  to  build, 
bygning,  — er,  c.  g.,  building, 
by'kake,  — r,   c.  g.,    (sweet) 

cake, 
byks,  — ,  n.   g.  jump, 
byrde,  — r,  c.  g.,  burden, 
bytte,     I,    to    trade,    to    ex- 
change. 
baek,  — ke(r),  c.  g.,  brook, 
baekkebrink,   c.  g.,   the  brink 

of  a  stream  (brook). 
baenk,  — e(r),  c.  g.,  bench, 
basr,  — ,  n.  g.,  berry. 
baere   —   bar    —    baaret,    to 
bear;   to  carry;  —  sig  ad, 
to  behave, 
baeve,    I,   to   quake. 
baevre,  I,  to  quiver. 
b0ie  —  b0ide  —  b0id  (— et), 

to  bend;   to  inflect. 

b0ielig  — ,  — e,  b  e  n  d  a  b  1  e; 

capable   of  being  inflected. 

b0ining,  — er,  c.  g.,  inflection. 

b0lge,   — r,   c.    g.,    billow; 

wave. 
b0n,  — net,  c.  g.,  prayer;  en- 
treaty. 
b0nlig,  — ,  — e,  pleading. 
b0rste,  — r,  c.  g.,  brush. 
b0rste,  I,  to  brush. 

C. 

cellulo^se,   c.   g.,   cellulose. 


297 


D. 

da,  adv.,  then;  conj.,  when. 

daap,  c.  g.,  baptism, 

daarlig,  — ,  — e,  poor;  bad. 

dag,  — e,  c.  g.,  day. 

dagdriver,  — c,  c.  g.,   loafer. 

dal,  —c,  c.  g.,  dale;  valley. 

dalf0re,  — r,  n.  g.,  valley. 

dame,  — r,  c.  g.,  lady. 

danne,  I,  to  form;  educate, 
refine. 

dannelse,  c.  g.,   culture. 

dannet,  — ,  — ede,  cultured. 

dans,  — er,  c.  g.,  dance. 

danse,   II,  to  dance. 

datter,  d0t're,  c.  g.,  daugh- 
ter. 

datterdatter,   granddaughter. 

de  [di],  3rd  pers.  pi.,  they; 
dem.  pro.  pi.,  those;  pre- 
pos.  art.  pi.,  the. 

De,  second  person  in  formal 
address. 

deb'et,   debit. 

decem'ber,   December. 

deilig,  — ,  — e,    beautiful. 

del,  — e,  c.  g.,  part. 

dele,  II,  to  part;  to  divide. 

dem,  objective  of  de. 

den,  3rd  pers.  sing.,  c.  g.,  it; 
dem.  pro.,  c.  g.,  that;  pre- 
pos.  art.,  c.  g.,  the. 

denne   (dette,  disse),  this. 

der,  adv.,  there;  rel.  pro., 
who,   which,   that. 

der'av,  thereof,  from  that. 

derbor'^te,    over    there;    yon- 
der, 
der 'for,  therefor;  for  that. 
der 'hen,  there;  thither. 


der'i,   therein;   in   that. 

der'ifra,    from    there    (that). 

der'imot,    against    that;    on 
the  contrary. 

derinde   [ — in'^ne],  in  there. 

der'med  [-mae],  therewith; 
with   that. 

der'naest,  in   the   next  place. 

derop'^pe,   up   there. 

der'paa,  then;   thereupon. 

der'til,  to  that  (place);  be- 
sides. 

der'som,  if;   in   the   case. 

der'steds  [stes],  there;  at 
that  place. 

des des,  the the. 

dessert  [dessaer'],  c.  g.,  des- 
sert. 

des'uten,   besides. 

desvaer're,  unfortunately;  = 
I   am  sorry  to  say. 

det  [dae,  3,  11,  n],  3d  pers. 
sing.,  n.  g.,  it;  dem.  pro., 
n.  g.,  that;  pre-pos.  art.,  n. 
g.,   the. 

dig  [dei],  obj.  of  du. 

digte,   I,  to  compose. 

din  —  dit  —  dine,  your(s). 

dirre,   I,   to   quiver. 

disk,  — e(r),  c.  g.,  counter. 

diskjmt',  — er,  c.  g.  treble 
(voice). 

dit,  n.  g.  of  din. 

dit,   thither. 

dob 'belt,  double. 

dog  [dag],  however;  still. 

dol'lar,  — s,  c.  g.,  dollar. 

dom'kirke,  c.  g.,  cathedral. 

d6mnier,  — e,  c.  g.,  judge. 

doven  [dSven],  — ^t,  — ^ne, 
lazy. 


298 


draape,  — r,  c.  g.,  drop. 

dra'ma,  — er,  c.  g.,  drama. 

dra(ge)  —  drog  —  draget, 
to  draw;  to  go. 

dreie,  I,  to  turn. 

drifts '  maate,  — r,  c.  g.,  man- 
agement; way  of  (farm- 
ing). 

drikke  —  drak  —  drukket,  to 
drink. 

drive  —  drey  —  drevet,  to 
drive. 

drivkraft,  c.  g.,  motive  power. 

dryppe,  I,  to  drip. 

dr0m,  — me(r),  c.  g.,  dream. 

dr0mme  —  dr0mte  —  dr0mt, 
to  dream. 

du,  second  pers.  informal  ad- 
dress (35,  a),  you;  thou. 

due.  III,  to  be  fit;  to  be  able; 
det  duer  ikke,  it  is  no 
good. 

dufte,  I,  to  give  off  odor. 

duge,  I,  see  due. 

dugelig,  — ,  — e,  able;  capa- 
ble. 

duk,  — e(r),  c.  g.,  cloth;  table- 
cloth. 

dukke,  — ^r,  c.  g.,  doll. 

dukkespil,  — ,  n.  g.,  doll- 
game. 

dulgt,  hidden, 

dum  [domm],  — t,  — me,  stu- 
pid. 

dundre,  I,  to  make  racket. 

dun'kel,    — t,    — ^le,     dark; 
dim. 

dure,  II,  to  rumble. 

dusk,  — e(r),  c.  gT  tassel. 

dygtig,  — ,  — e,  able;  capable; 
plenty. 


dyne,  — ^r,  feather-bed. 

dyp,  r,  deep. 

dyr,  — ,  n.  g.,  animal. 

dyr,  r,  dear;  high-priced. 

dyrkbar,  r,  tillable. 

dyrke,  I,  to  cultivate, 

dyrkning,  c.  g.,  cultivation. 

daekke,  I  or  II,  to  cover. 

daemme,  I,  to  dam. 

60  —  d0de  —  (d0dt),  to  die. 

d0d,  c.  g.,  death. 

d0d  [d0],  r,  dead. 

d0r,  — e(r),  c.  g.,  door. 

d08ig,  — ,  — c,  drowsy. 


E. 

efter,  after;  behind-;  next  to. 

efterat,  after, 

efterhaan'den,   gradually. 

efterhvert',   little  by  little. 

eftersom,  as. 

e'gen,  c.  g.;  eget,  n.  g.;  eg^ne, 
pi.,    own. 

egennavn,  — ,  n.  g.,  proper 
name. 

egenskap,  — er,  c.  g.,  prop- 
erty;   quality. 

egentlig,  — ,  — e,  real. 

egg,  — ,  n.  g.,  egg. 

ei,   not. 

eie  —  eide  —  eid  (^-et),  to 
own. 

eieform,  c.  g.,  genitive  case. 

eiendom,  — me,  c.  g.,  prop- 
erty;   possession. 

ek'kel,  — t,  — ^le,  loathsome, 

ekorn,  — ,  squirrel. 

eksa'men,  — er,  c.  g.,  exam- 
ination. 


299 


eksamine're,  II,  to  examine; 
to  quiz. 

eksem'pel,  — ler,  n.  g.,  exam- 
ple. 

elev',  — er,  c.  g.,  pupil. 

el' ler,  or. 

ellers,  else;  otherwise. 

elske,  I,  to  love. 

elv,  — e(r),  river. 

emne,  — r,  n.  g.,  subject. 

en,  c.  g.;  et,  n.  g.;  indefinite 
article. 

en,  c.  g.;  ett,  n.  g.;  (numeral) 
one. 

en  (indefinite  pronoun),  one; 
they,  people. 

end  [enn],  than;  —  om, 
what  if:  —  naar,  but  when 

(if). 

endda,  yet;  even. 

ende  [nn],  — r,  c.  g.,  end. 

endelig,  finally. 

endnu   [ennu],  yet;  still. 

e'^ner,  c.  g.,  juniper. 

e'ner,  one  (used  as  a  noun). 

eneste,  only   (one). 

en' gang,  once   upon   a   time. 

eng'elsk,   English. 

enhver',  ethvert,  every. 

en'kelt,  single;  simple;  — e 
(pi.),  some. 

ensom,  — t,  — ^me,  lonely. 

ensomhet,  c.  g.,  loneliness. 

ental,  singular  number. 

enten. .  .eller,  either. .  .or;  af- 
ter negative  =  whether... 
or. 

entre   [angtre'],  c.  g.,  entry. 

eple,  — r,  c.  g.,  apple. 

erende,  — ^r,  n.  g.,  errand. 


erfa'ring,  — er,  c.  g.,  experi- 
ence. 

erin'dre,  I,  to  remember. 

erin'dring,  — er,  c.  g.,  recol- 
lection;  remembrance. 

emae're,  II,  to  nourish;  to 
feed;  to  support. 

etage  [eta'sje],  — er,  c.  g., 
story;  floor. 

etsteds  [etstes'],  somewhere. 

eventyr,  — ,  n.  g.,  fairy-tale; 
story  in  folk-lore. 

evig,  — ,  — e,  eternal. 

F. 

faa,  few;  faatalende,  taciturn. 

faa  —  fik  —  faat  [faatt],  to 
get. 

fabrik',  — ker,  c.  g.,  factory. 

fa(de)r,  c.  g.,  father. 

fag,  — ,  n.  g.,  subject  of  study. 

falde  [11]  —  faldt  —  faldt,  to 
fall. 

falsk,  r,  false. 

fami'lie,  — r,  c.  g.,  family. 

fang,  n.  g.,   lap;   armful. 

fange,  I,  to  catch. 

fantunger,  fant,  gipsy. 

fare,  — r,  c.  g.,  danger. 

fark,  — er,  c.  g.,  a  good-for- 
nothing. 

farlig,  — ,  — e,  dangerous. 

fart,  c.  g.,  speed. 

fart0i,  — er,  n.  g.,  boat;  ves- 
sel. 

farve,  — r,  c.  g.,  color. 

farvel',  goodby. 

fast,  — ,  — e,  firm;  solid. 

fast' try  llet,       — ,       — ede, 
charmed. 


300 


fSt,  — ,  n.  g.,  dish;  bowl. 

fat,  an  adv.  used  idiomatic- 
ally: ta  fat,  take  hold;  Det 
er  gait  fat  med . . . ,  Things 
are  not  well  with. . . 

fatte,  I,  to  understand;  to 
catch;  to   comprehend. 

fattig,  — ,  ^-c,  poor. 

fattigblok,  c.  g.,  alms-box. 

fattigddm,  c.  g.,  poverty. 

favn,  c.  g.,  embrace;  lap. 

favne,   I,  to   embrace. 

februar,  February. 

fegtc   [fekte],  I,  to  fence. 

feil,  c.  g.,  mistake;  error; 
fault. 

feile,   II   or   I,   to   err. 

feld  [11],  —e,  bed-cover  made 
of  skins;  a  robe. 

fele,  — r,  c.  g.,  fiddle. 

fem'dalerseddel,  c.  g.,  five- 
dollar  bill. 

fe'rie,  — r,  c.  g.,  vacation. 

figur',  — er,  c.  g.,  figure; 
shape. 

fn,  r,  nice;  fine;  delicate. 

finde  [nn]  —  fandt  —  fundet, 
to  find. 

fin'ger,  — ''re,  c.  g.,  finger. 

finnehund,  Finland  dog;  (pol- 
ar dog). 

firskaaren,  square-built. 

fisk,  — e,  c.  g.,  fish. 

fisker,  — e,  c.  g.,  fisherman. 

fjeld  [11], — ,  mountain; — luft, 
mountain  air;  — sti,  moun- 
tain path;  — slette,  moun- 
tain plain;  — vidde,  moun- 
tain plateau;  — vand, 
mountain  lake. 

fjern,  r,  distant. 


fjord  [fjor],  — e(r),  c.  g., 
fjord;  long  bay. 

fjaer,  — e,  c.  g.,  feather. 

fjaere, — r,  e.g.,  beach;  strand. 

fj0re  =  fjaere. 

fj0s,  — ,  n.  g.,  cow-barn. 

flakse,  I,  to  flap  (wings). 

flate,  — r,  c.  g.,  plain. 

flere,  comp.  of  mange:  sev- 
eral; more  (in  number). 

flertal,  plural  number. 

flest,  Euperl.  of  mange:  most. 

flid,  c.  g.,  diligence. 

flink,   r,   smart;   able. 

flittig,  — ,  — e,  diligent. 

flok,  — ke(r),  c.  g.,  crowd; 
party. 

flue,  — r,  c.  g.,  fly. 

fly.  III,  to  flee;  shun. 

flyte  —  fl0t  —  flytt,  to  flow; 
to  float. 

flytte,  I,  to  move;  to  remove. 

flyve  —  fl0i  —  fl0iet,  to  fly. 

fl0te,  c.  g.,  cream. 

folde   [11],  I,  to  fold. 

folk,  n.  g.,  people. 

folkeoplysning,  c.  g.,  en- 
lightenment of  the  people. 

folkerik,  r,   populous. 

folkesnak,  — ,  n.  g.,  talk;  ru- 
mor; gossip. 

fonn,  ^-er,  c.  g.,  snowdrift. 

for,  prep.,  for.    See  §  56. 

for,  adv.,  too.     See  §  56,  7. 

for,  imp.  tense  of  at  fare. 

for'an,  before;  in  front  of. 

foran'dre,  I,  to  change. 

for'at,  in  order  that. 

forbe'dre,  I,  to  improve. 

forbe'dring,  — er,  c.  g.,  im- 
provement. 


301 


for 'ben,  n.  g.,  fore-leg. 

for'berede,  II,  to  prepare. 

forbi',  past;  over  with. 

forbin'de  [nn],  —  bandt  — 
—  bundet,  to  connect;  to 
combine. 

forby'(dc),  — b0d,  — budt,  to 
forbid. 

forbau'se,  I,  to  surprise. 

fordi',  because. 

fordob'le,  I,  to  double. 

fordob'ling,  ^-cr,  c.  g.,  doub- 
ling. 

foredrag,  — ,  n.  g.,  lecture. 

forefaldne,  that  which  has 
taken  place. 

foregaa,  to  take  place. 

forekomme,  — kom,  — kom- 
met,   to   occur    (to   one) 

forelaesning,  — er,  c.  g.,  lec- 
ture (in  a  course  of  in- 
struction). 

forel0big,  for  the  present; 
meanwhile. 

fore'ne  —  forente  —  forenet, 
to  unite. 

forestiUe  sig,   I,   to   imagine. 

forestilling,  — er,  c.  g.,  con- 
cept; idea. 

forfat'te,  I,  to  compose;  to 
write  (a  story). 

forfl0i'en,  — t,  — ne,  heedless. 

forfrisk'e,   I,   to   refresh. 

forfaeng'elighet,  c.  g.,  vanity. 

forfaer'dct,  — ,  — ede,  terri- 
fied. 

forfaer'delig,  — ,  — e,   dread- 

•     ful. 

forgjae'ves,  in  vain. 

forgraedt',  — ,  — e,  red  from 
weeping. 


forholdsvis  [11],  ccmparative- 

ly. 

forkla're,   II,  to  explain. 

forkla'ring,  — er,  c.  g.,  ex- 
planation. 

forklae(de),  — r,  n.  g.,  apron. 

forkom'men,  — t,  — ne,  over- 
come;  exhausted. 

forlan'ge,  II,  to  demand. 

forla'te,  — lot,  — latt,  to  for- 
give;  to   leave. 

forla'telse,  c.  g.,  forgiveness; 
pardon. 

forle'gen,  embarrassed;  per- 
plexed. . 

forlove  [ — la've],  I,  to  be- 
troth; —  sig,  to  become 
engaged. 

forlo'velse,  c.  g.,  engage- 
ment. 

form,  — er,  c.  g.,  form;  shape; 
(gram.)  voice,  case. 

formiddag,   forenoon. 

formaa',  III,  to  be  able  (to 
do). 

fornuft',  c.  g.,  reason;  sense. 

fornuftig,  — ,  — e,  sensible. 

forn0i'e,  I,  to  please;  to  de- 
light; to  gratify. 

forret'ning,  — er,  c.  g.,  busi- 
ness. 

forsa'gelse,  — ^r,  c.  g.,  renun- 
ciation. 

.f orsam '  ling,  — er,  c.  g.,  gath- 
ering. 

forsegle  [ — sei'le],  I,  to  sea' 

forsig'tig,  — ,  —e,  careful- 
cautious. 

forskjel'lig,  — ,  — e,  different 

forskraek'ke,   I,   to  scare. 


302 


forskyldt  [-sjylf],  deserved; 
merited. 

forstaa',  —  stod  [sto],  — ■ 
staat  [staatt],  to  under- 
stand. 

forstaa 'else,  c.  g.,  under- 
standing. 

forstand'  [nn],  intellect; 
sense;    understanding. 

forstyr're,  I,  to  interrupt;  to 
disturb. 

forstyr'ret,  — ,  — ede,  de- 
ranged;  crazy. 

forsy'ne,  II,  to  supply;  pro- 
vide. 

forsxt,  — ter,  n.  g.,  purpose; 
determination. 

fors0'ke,  II,  to  try. 

fors0r'ge,  I,  to  provide  for; 
to  care  for. 

fort,  fast. 

for'tid,   past   tense. 

fortje'ne,  II,  to  earn;  to  de- 
serve. 

fortje'neste,  c.  g.,  that  which 
is  earned  or  deserved. 

fortol'ke,  I,  to  interpret. 

fortolk'ning,  — er,  c.  g.,  in- 
terpretation. 

fortael'le,  — talte,  — talt,  to 
tell;  to  narrate. 

f ortael '  ling,  — er,  c.  g.,  story. 

forun'derlig,  — ,  — e,  queer; 
strange. 

fonin'dre,  I,  to  wonder;  to 
marvel. 

forun'dre,  I,  to  surprise;  — 
sig,  to  wonder;  to  marvel. 

forun'dring,  c.  g.,  surprise; 
wonder. 

foru^ten,  without. 


for'veien,  beforehand;  in  ad- 
vance. 

forvol'de  [11],  II,  to  cause. 

forael'dre,  parents. 

for0'ke,  I  or  II,  to  increase. 

ffiss,  — c(r),  c.  g.,  water  fall. 

fosse,  I,  to  flow  in  torrents. 

fot,  ''ter,  c.  g.,  foot. 

fotsaale,  — r,  c.  g.,  sole  of  a 
foot. 

fra,  from. 

itakke,  — r,  c.  g.,  coat;  over- 
coat. 

fransk,  French. 

fravaer,  n.  g.,  absence. 

fred  [fre],  c.  g.,  peace. 

fre'dag,  Friday. 

freidig,  — ,  — e,  dauntless. 

freidighet,  c.  g.,  dauntless- 
ness. 

frelse,  II,  to  save. 

frelse,  c.  g.,  salvation. 

frem,  forth;  forward. 

fremde'les,  still. 

fremmed,  — ,  —e,  strange. 

frem 'over,  forward. 

fremskridt,  progress. 

fremtid,   c.   g.,  future. 

fremtidsmaal,  n.  g.,  aim  (for 
the  future) ;  that  toward 
which  one  strives. 

fri,  r,  free. 

frier,  — e,  c.  g.,  wooer. 

frieri,  n.  g.,  courtship. 

fri'het,  c.  g.,  freedom. 

frisk,  r,  well. 

friste,  I,  to  tempt;  to  try. 

fristelse,  — r,  c.  g.,  tempta- 
tion. 

fri'stimd    [nn],    — er,    c.    g., 


303 


spare  moment;  time  m 
which  one  is  free. 

frd'kdst,  c.  g.,  breakfast. 

frugt,  c.  g.,  fruit. 

frygt,  c.  g.,  fear. 

frygte,  I,  to  fear. 

frygtelig,  — ,  — e,  fearful. 

fugl  [ful],  — e(r),  c.  g.,  bird. 

fuld   [11],  r,  full. 

fuldkommen,  — t,  — ^ne,  per- 
fect. 

fuldvoksen,  — ^t,  — ^ne,  full- 
grown. 

furet,  — ,  —e,  furrowed. 

furu,  c.  g.,  fir  (tree);  — gren, 
— branch. 

futu'rum,  future  tense;  — 
eksaktum,  future  perfect. 

fyke  —  f0k  —  f^ket,  to  fly. 

fylde,  II,  to  fill. 

fyr,  light. 

fyr'taam,  — ,  n.  g.,  light- 
house. 

fysik',  c.  g.,  physics. 

fae,  n.  g.,  beast. 

faelde,  II,  to  drop;  to  cut 
down   (trees). 

faelles,  common; — kj0n,  com- 
mon  gender. 

faerdig,  — ,  — e,  ready;  expert. 

faer're,  comp.  of  faa. 

faerrest,  superl.  of  faa. 

fseste,  I,  to  fasten. 

faet'ter,  — e,  c.  g.,  cousin 
(man). 

f0de,  c.  g.,  food;  daily  bread. 

f0dt,  born. 

f0le,  II,  to  feel. 

fjzilelse,  — r,  c.  g.,  feeling. 

f0lge  [11],  — ^r.c.  g.,  company; 
crowd;    consequence. 


f0lge  —  fulgte  —  fulgt,   to 

follow;  to  accompany. 
f0lgeskap,         accompanying, 

following. 
f0r,  before. 

f0re,  II,  to  lead;  to  carry. 
f0r'end,   [nn],  before. 
f0rlig,  — ,  — e,  corpulent. 
f0r'nutid,  pres.  perf.  tense. 
f0rst;  first;  in  the  first  place. 

G. 

gaa  —  gik  —  gaat  [gaatt],  to 
go;  —  til,  happen. 

gaard  [gaar],  — e(r),  c.  g., 
farm  (in  Norway);  build- 
ing. 

gaardgut,  — ter,  c.  g.,  heir  to 
a  gaard. 

gaardmand,  one  who  owns  a 
gaard. 

gaards'bestyrer,  c.  g.,  one 
who  manages  a  gaard. 

gaars'dagen,  yesterday;  the 
day  of  yesterday. 

gaards'gut,  — ter,  c.  g.,  hired 
man. 

gaas,  gjaes  [jes],  c.  g.,  goose. 

gaff  el,  gaf'ler,  c.  g.,  table- 
fork. 

gal,  r,  mad;  crazy;  wrong. 

gamling,  — er,  c.  g.,  old  man. 

gammel,  — t,  — le,  old. 

gang,  — e(r),  c.  g.,  time;  walk; 
corridor. 

ganske,  quite;  entirely. 

gape,  II,  to  gape,  to  stare. 

gardin',  — er,  n.  g.,  or  c.  g. 
curtain. 

garn,  — ,  n.  g.,  yarn;  net. 


304 


gate,  — ^r,  street. 
general',  — er,  c.  g.,  general, 
ge'nitiv,  genitive. 
ge'nus,  voice. 

gestikule're,  II,  to  gesture, 
gevaer',  — cr,  n.  g.,  gun. 
gi  —  gav  —  git,  to  give, 
gift,  — ,  — e,  married. 
gifte,  I,  to  marry, 
gjalde,  I,  to  ring;  to  resound 
(as  of  a  horn  in  the  woods), 
gjemme  —  gjemte  —  gjemt, 

to  hide. 
gjengi  [jen'ji],  to  render;  to 

reproduce. 
gjennem,  through, 
gjen'reise,  II,  to  re-erect;  to 

restore. 
gjen'reisning,  c.   g.,   restora- 
tion. 

gjenstand,  — e,  c.  g.,  object; 
thing. 

gjen'ta,  — tok,  —tat,   to   re- 
peat. 

gjerne,   gladly;   rather.     See 
§  60,  3- 

gjerning,  — er,  c.  g.,  act. 

gjest,  — er,  c.  g.,  guest. 

gjet,  — er,  c.  g.,  goat. 

gjaere,  II,  to  ferment. 

gjaete,  II,  to  herd. 

gjaeter,  — e,  c.  g.,  herdsman. 

gj0,  III,  to  bark. 

gj0re  —  gjorde  —  gjort,  to  do. 

gj0re  plads,  make  room. 

glad,  — e,  glad;  happy. 

glad  i,  fond  of. 

glane,  II,  to  stare. 

glans,  c.  g.,  splendor;  lustre. 

glas,  — ,  n.  g.,  glass;  tumbler. 


glat,  — ,  — te,   smooth;   slip- 
pery, 
glemme  —  glemte  —  glemt, 

to  forget. 
gli(de)  —  gled  —  gledet,  to 

glide, 
glimre,  I,  to  glimmer;  to  glit- 
ter, 
glitre,  I,  to   glitter. 
glo.  III,  to  stare. 
glubsk,  — ,  — e,  ferocious, 
gljrtte,  I,  to  peek, 
glaede,  — r,    c.  g.,    gladness; 

joy. 
glaede,     I,     to     gladden;     to 

cheer;  to  please. 
glaede  sig,  to  rejoice. 
gl0d,  — er,  c.  g.,  glow;   (pi.) 

embers. 
gl0tte,  I,  =  glytte. 
gnage,  I,  to  gnaw. 
gni(de)   —  gned  —  gnedet, 

to  rub. 
gnistre,  I,  to  sparkle;  to  shoot 

fire. 
gnaeldre,  I,  to  whine. 
god  [go],  r,  good. 
god'het,    c.    g.,    goodness; 

kindness. 
goddag  [godag'],  a  word  of 

greeting. 
godsnakke,  I,  to  speak  gently; 

to  reason;  to  coax, 
godveir  [govser],fine  weather. 
godveirskveld,  fine  evening. 
go'tisk,  — ,  — c,  Gothic, 
graa,  — t,  — ,  gray. 
graaben,    c.    g.,   wolf;    — lig- 

nende,  wolf-like. 
graate  —  graat   —   g  r  a  a  1 1 
(graedt),  to  cry. 


305 


grad,  — cr,  c.  g.,  degree. 

gradb0ining,  comparison  (of 
adj.  and  adv.). 

gran,  c.  g.,  spruce  (tree). 

grand  [nn],  n.  g.,  (small) 
particle;  litet  — ,  a  little. 

grave  —  grov  —  gravet,  to 
dig. 

greie  sig,  — de,  — d,  to  get 
along. 

gren,  — e(r),  c.  g.,  branch. 

gripe  —  grep  —  grepet,  to 
grasp;  to  clutch;  to  grab. 

gris,  — er,  c.  g.,  hog. 

gro,  III,  to  grow. 

grov  [gray],  r,  coarse. 

grue,  III,  to  dread. 

grue,  — ^r,  c.  g.,  hearth;  fire- 
place. 

gruesten,  — e,  c.  g.,  hearth- 
stone. 

grund  [nn],— e,  e.g.,  reason; 
cause;  soil. 

grunde  [nn],  I,  to  ponder. 

grus,  n.  g.,  rubbish;  gravel; 
ruin. 

grusom,  — ^t,  — ^me,  cruel; 
awful. 

graense,  — r,  c.  g.,  limit; 
boundary. 

graes  [gres],  n.  g.,  grass. 

grsesrik,  r,   luxuriant. 

grsesk,  Greek. 

gr0n,  — t,  — ne,  green. 

gr0nsakcr,  vegetables. 

gr0nsvaer,  n.  g.,  lawn;  green- 
sward. 

Gud,  God. 

gud,  — er,  c.  g.,  god. 

gudin^de,  — r,  c.  g.,  goddess. 


guds'tjeneste,  c.  g.,  divine 
service. 

guld  [11],  n.  g.,  gold. 

gulerot,  — r0tter,  c.  g.,  car- 
rot. 

gulv,  — ,  n.  g.,  floor. 

gut,  — ter,  c.  g.,  boy. 

guttestemme,  — r,  c.  g.,  boy's 
voice. 

H. 

ha  —  hadde  —  hat,  to  have. 

haalke,  c.  g.,  ice  (in  a  road). 

haand  [nn],  ^er,  c.  g.,  hand. 

haap,  — ,  n.  g.,  hope. 

haape,  I,  to   hope. 

haar,  — ,  n.  g.,  hair. 

haard   [haar],  r,  hard. 

haardf0r,   r,   hardy. 

hagl,  — ,  n.  g.,  shot. 

hake,  — r,  c.  g.,  chin. 

hale,  — r,  c.  g.,  tail. 

hale,  II,  to  pull. 

hailing,  — er,  c.  g.,  a  dance. 

hals,  — e(r),  c.  g.,  nee  k; 
th  roat. 

halsbind  [nn],  — ,  n.  g.,  neck- 
tie. 

halst0rklaede,  n.  g.,  neck- 
(hand)kerchief. 

halv  [hall],  r,  half. 

halvdel  [haldel],  -— e,  c.  g, 
half   (part). 

halvh0it,  half-aloud;  half- 
whisper. 

halvkvalt,  half-smothered. 

halvkvaelvt,  half  turned  over, 

ham,  him. 

han,  he. 

hane,  — r,  c.  g.,  rooster. 


3o6 


han'del,  c.  g.,  trade;  busi- 
ness. 

han'delsflaate,  c.  g.,  mer- 
chant marine. 

handle,  I,  to  trade;  to  act. 

handle  cm,  to  treat  of. 

handling,  — cr,  c.  g.,  act;  ac- 
tion. 

hanske,  — r,  c.  g.,  glove. 

harme,  c.  g.,  wrath;  anger. 

harpe,  — r,  c.  g.,  harp. 

hast,  c.  g.,  hurry. 

hat,  — ter,  c.  g.,  hat. 

haug,  — e(r),  c.  g.,  hill. 

hauke,  I,  to  shout;  to  call. 

hav,  — ,  n.  g.,  ocean. 

have,  — r,  c.  g.,  garden. 

havn,  — e(r),  c.  g.,  harbor. 

havre,  c.  g.,  oats. 

hefte,  I,  to  attach;  —  blik- 
ket,  to  fix  one's  gaze. 

heftig,  — ,  — e,  violent;  im- 
petuous. 

hegg,  c.  g.,  kind  of  cherry. 

hel,  r,  whole. 

helde    [11],  II,  to  lean. 

heldig,  — f  — e,  fortunate. 

heldning,  c.  g.,  leaning. 

helg,  c.  g.,  festive  time. 

helle,  — r,  c.  g.,  flat  stone; 
slab. 

heller,  rather;  (after  nega- 
tive)  neither. 

heller . . .  end,   rather . . .  than. 

hellighet,  c.  g.,  holiness; 
sanctity. 

helse,  c.  g.,  health. 

hemmelig,  — ,  —^,   secret. 

hemmelighet,  — er,  c.  g.,  se- 
cret. 


hen,  away;  senere  hen,  later 
on. 

hende  [nn],  her,  ace.  case. 

hen'gi  (sig),  — gav,  —git,  to 
devote  oneself  (to). 

hengi'venhet,  c.  g.,  devoted- 
ness. 

henrivende,    fascinating. 

hensigt,  ^-cr,  c.  g.,  purpose. 

hensyn,  — ,  n.  g.,  regard;  con- 
sideration. 

hente,   I,  to   fetch. 

hen 'vise,   II,  to   refer. 

her,  here. 

herlig,  — ,  — e,  glorious. 

her'paa,  on   (to)   this. 

herre,  — r,  c.   g.,   gentleman; 
master;    (hr.   =   Mr.). 

hest,  — e(r),  c.  g.,  horse. 

het,  r,  hot. 

hete  —  het(te)  —  hett,  to  be 
called. 

hevn,  c.  g.,  revenge. 

hevnplan,  — er,  c.  g.,  plan  for 
revenge. 

hidsig  [hissi],  — ,  — e,  quick- 
tempered. 

hilse,  II,  to  greet. 

himmel,  himle,  c.  g.,  heaven, 

himmerike,  n.  g.,  kingdom  of 
heaven. 

hin    (hint,    hine),    that,    yon. 

hinanden     [hinan '  ] ,     each 
other. 

hindre,  I,  to  hindre. 

hindring,    ^-er,    c.     g.,    hin- 
drance. 

hist,  yonder. 

histo'rie,  — ^r,  story;  history. 

hit,  hither. 

hit 'til,  to  this  time. 


307 


hive  —  hivde  —  hivd  (^<t), 
to  throw;  to  fling. 

hjem  [jem],  — ,  n.  g.,  home. 

hjemme,  at  home. 

hjem' over,  homeward. 

hjerte,  — r,  n.  g.,  heart. 

hjul,  — ,  n.  g.,  wheel. 

hjaelp,  c.  g.,  help. 

hjaelpe  —  hjalp  —  hjulpet, 
to  help. 

hj0me,  — r,  n.  g.,  corner. 

hode,  — r,  n.  g.,  head. 

hodetullen,     crazy;     out    of 
one's  head. 

hSfte,  — ^r,  c.  g.,  hip. 

holde  [11]  —  holdt  —  holdt, 
to  hold. 

holde  av,  to  care  for. 

holde  op,  to  quit. 

holde  ut,  to  endure. 

holdning,  c.   g.,   carriage   (as 
of  a  person). 

holme,  — r,  c.  g.,  small  island. 

honning,  c.  g.,  honey. 

hop,  — e(r),  c.  g.,  crowd. 

hop,  — ,  n.  g.,  jump. 

hoppe,  I,  to  jump. 

hos,  with;  by;  at. 

hovedtid,  principal  tense. 

hovedbygning,     main     build- 
ing. 

hovedsa '  gelig,  chiefly. 

hovedsogn    [ — songn],   n.   g., 
principal  parish. 

hovedstad,    — staeder,    c.    g., 
capital. 

hud,  c.  g.,  skin;  hide. 

hue,  — r,  c.  g.,  cap. 

hueskjerm,  ^(r),  c.  g.,  cap- 
visor. 


hugge  —  hiig  —  hugget,  to 
chop;  to  cut. 

hul,  — ,  n.  g.,  hole. 

hul'der, — ^dre,  c.  g.,  the  fairy 
of  the  herd  in  Norse  folk- 
lore. 

hulke,  I,  to  sob. 

hund  [nn],  — e(r),  c.  g.,  dog. 

husmand,    see    Lesson    38, 
note  4, 

hus,  — ,  n.  g.,  house. 

huske,  I,  to  remember. 

hustru,  — er,  c.  g.,  wife. 

hvad   [va],  what. 

hval,  — e(r),  c.  g.,  whale. 

hvalp,  — e(r),  c.  g.,  whelp; 
puppy. 

hvalpunge,  young  whelp. 

hvas,  r,  sharp. 

hvem,  who;  whom. 

hver,  — t,  each;  every. 

hverandre,  one  another. 

hvergarn,  home-spun  yarn. 

hverdagslag,  in  reference  to 
every-day  affairs. 

hverken,  neither. 

hver'mand,  every  man;  ev- 
erybody. 

hvete,  c,  g.,  wheat. 

hvile,  c.  g.,  rest. 

hvile,  II,  to  rest. 

hvilken     (hvilket,     hvilke), 
which, 

hvis,  if;  in  case;  whose. 

hviske,  I,  to  whisper. 

hvit,  r,  white. 

hvithaaret,   — ,   — e,    white- 
haired. 

hvitne,  I,  to  turn  white. 

hvor,  where;  (in  exclamation) 
how. 


3o8 


hvor'av,  whereof;  of  what. 
hvor'dan,  how. 
hvor'fra,  from  what;  whence, 
hvor'for,  why. 
hvor'ledcs,  how. 
hvor'med,  wherewith, 
hvor'om,  about  which, 
hvor'til,  to  which;  to  what, 
hvor'ved,  whereby, 
hvaelv,  — ,  n.  g.,  vault;  dome, 
hvaelve,  I,  to  vault;   to  cap- 
size, 
hyl,  — ,  n.  g.,  howl. 
hylde  [11],  — r,  c.  g.,  shelf. 
hys(s) !   hush. 
hysse,   I,   to  hu:h. 
hytte,    I,    to   threaten    (with 

the  fist), 
haende  [nn],  II,  to  happen. 
haenge  —  being  —  haengt,  i(^ 

hang. 
haeve,  I,  to   raise. 
h0i,  r,  high. 
h0i,  n.  g.,  hay. 
h0ide,  — r,  c.  g.,  height. 
h0imesse,  — r,  c.  g.,  morning 

service. 
h0ire,   right   (side  etc.). 
h0imodig,     — ,    — e,     h  i  g  h- 

minded;  magnanimous. 
h0itid,    ^-cr,    c.    g.,    festival; 

holiday. 
h0i6nn,  c.  g.,  haying  season. 
h0isaate,  — r,  c.  g.,  hay-cock. 
h0islaede,  — r,  c.  g.,  hay-sled. 
h0it0rke,     n.     g.,     favorable 

weather  for  drying  hay. 
h0ne,  — ^r,  c.  g.,  hen. 
hpns,  poultry. 
h0re,  II,  to  hear. 
h0st,  c.  g.,  autumn. 


h0ste,  I,   to   harvest. 
h0stning,  c.  g.,  harvest. 


1,  m. 

iaar',  this  year. 

iaf  ten  or  i  aften,  this  even- 
ing. 

iblandt',  among. 

idag',  today. 

idet  [id.-e'],  just  as. 

ifjor',  last  year. 

ifra',  from. 

if0lge   [if0rie],  in  company; 
according  to. 

if0re  (sig),  I,  to  put  on   (ar- 
ticles of  dress). 

igaar',  yesterday. 

igjen   [ijen'],  again;  back. 

igjen'nem,   through. 

ihjel',  to   death. 

ihop',  together. 

ihu',   at    komme   ihu,   to    re- 
member. 

ikke,  not. 

ikveld    [11],    this    evening. 

ild  [ill],  c.  g.,  fire. 

ilde  [ille],  bad.     See  §6o,  i. 

ildebrand  [11 — nn],  c.  g.,  fire; 
conflagration. 

ildhjul,  — ,   n.   g.,    fire-wheel. 

ildr0d  [ilr0],  r,  crimson. 

ildsted    [ilste],    n.    g.,    fire- 
place. 

il'ter,  — t,  — re,  irritable. 

imel'lem,  between. 

imid'lertid ' ,    meanwhile. 

imorgen     [ima^ren],    tomor- 
row. 

iinorges     [ima^res],     this 
morning. 


309 


'.mot',  against. 

imper'ativ,  imperative. 

imperfek'tum,  imperfect  or 
past  tense. 

ind'bilde  [nn— 11],  II,  to  im- 
agine; to  make  believe. 

indbildning,  c.  g.,  imagina- 
tion;   something    imagined. 

indbildningskraft,  c.  g.,  power 
of  imagination. 

indbildsk,  — ,  — c,   conceited. 

ind'by(de),  — b0d,  — budt,  to 
invite. 

indbygger,  —c,  c.  g.,  inhab- 
itant. 

indbyrdes,  mutual  (ly). 

ind'dcle,  II,  to  classify. 

inde   [nn],  inside. 

indenad,  laese  — ,  to  read  from 
the  book,  as  opposed  to 
reading  from  memory. 

inderlig,  heartfelt. 

inderst  [in'nerst],  innermost. 

indhold  [inhol],  n.  g.,  con- 
tents. 

indik'ativ,  indicative  mode. 

indre,  inner. 

indgang  [nn],  — er,  c.  g., 
entrance. 

indsj0  [nn],  ^r,  c.  g.,  lake. 

ind'r0mme  [nn],  I,  to  ad- 
mit; to  concede. 

industri',  — er,  c.  g.,  indus- 
try. 

ind'til  [nn],  until;  up  to. 

ind'traedende  [nn — nn],  the 
one    (those)    entering. 

indtryk  [nn],  — ,  n.  g.,  im- 
pression. 

ingen,  no  one;  no;  none;  no- 
body.   See  §66. 


insekt,  — er,  n.  g.,  insect, 
intet,  n.  g.  of  ingen. 
intetkj0n,  neuter  gender, 
is,  c.  g.,  ice. 

ismark,  — er,  c.  g.,  ice-field, 
iste'denfor   or  istedetfor,  in 

the  place  of. 
isaer',  especially. 

J. 

ja,  yes. 

jage,  I,  to  chase. 

jagt,  c.  g.,  chase. 

jeg   [jei],  I. 

jente,  — r,  c.   g.,  girl. 

jern,  n.  g.,  iron. 

jernbane,  — r,  c.  g.,  railway. 

jevn,  r,  even. 

jo,  yes;   jo  laenger,   the   far- 
ther. 

jord   [jor],  n.  g.,  earth;  soil. 

jordbruk,  n.  g.,  farming. 

jordbund     [jorbunn],    c.    g., 
soil;    ground. 

jorddyrkning,  c.  g.,  farming. 

jorden   [jor'en],   (the)   earth. 

ju'bel,  c.  g.,  jubilation;  mirth. 

juble,  I,  to  express  joy. 

Jul,  c.  g.,  Christmas. 

juleferie,   — r,    c.    g.,    Christ- 
mas vacation. 

julegodt,  Christmas-dainties. 

ju'li,  July. 

ju'ni,  June. 

jaegt,  — e(r),  c.  g.,  boat  with 
one  mast. 


kaas,  c.  g.,  course, 
kafe',  — er,  c.  g.,  cafe;   res- 
taurant. 


310 


kaf'fe,  c.  g.,  coflFee. 

kake,  — r,  c.  g.,  cake. 

kakke,  I,  to  rap;  to  cackle. 

kald  [11],  — ,  n.  g.,  call. 

kalv,  — c(r),  c.  g.,  calf. 

kamerat',  — er,  c.  g.,  compan- 
ion; chum. 

kam'mer,  kam'^re,  n.  g.,  room. 

kamp,  — e,  c.  g.,  fight;  battle. 

kamp'plads,  c.  g.,  place  of 
battle. 

kan,  pres.  of  at  kunne.     See 

kanske  [ — sje],  perhaps. 

kant,  — er,  c.  g.,  direction; 
edge. 

kapit'el,  — ^ler,  n.  g.,  chapter. 

kap'l0p,  — ,  n.  g.,  race. 

kap^l0pe,  to  race. 

kaptein',  — er,  c.  g.,  captain. 

kar,  — er,  c.  g.,  man. 

karaf  fel,  karafier,  c.  g.,  de- 
canter. 

karakter',  c.  g.,  character. 

karfolk,  man;  men-folk. 

kaste,  I,  to  throw. 

ka'sus,  c.  g.,  case. 

kat,  — te(r),  c.  g.,  cat. 

katekis'mus,  — er,  c.  g.,  cate- 
chism. 

kate'ter,  — re,  n.  g.,  (in- 
structor's) chair  or  desk. 

kemi  [kjemi'],  c.  g.,  chem- 
istry. 

kind  [kjinn],  ^-er,  n.  g., 
cheek. 

kirke  [kjirke],  — r,  c.  g., 
church. 

kirkefarende,  church-going 
(adj.). 

kirkegaard,  c.  g.,  churchyard. 


kirkegang,  c.  g.,  church- 
going. 

kirket0rklaede,  n.  g.,  t0rklaede, 
(hand)kerchief. 

kiste,  — r,  c.  g.,  trunk. 

kjede,  — r,  c.  g.,  chain. 

kjelder  [11],  — e,  c.  g.,  cellar. 

kjende  [nn],  II,  to  know;  to 
feel. 

kjende  igjen,  to  recognize. 

kjending  [nn],  — er,  c.  g., 
acquaintance. 

kjolebukse,  c.  g.,  a  boy's  gar- 
ment. 

kjaek  [kjek],  r,  manly. 

kjaelke,  — r,  c.  g.,  sled. 

kjaelkebakke,  — r,  c.  g.,  hill 
for  coasting. 

kjaempe,  I,  to  fight. 

kjaer,  r,  dear. 

kjaerlig,  — ,  —^,  kind;  loving. 

kjaerlighet,  c.  g.,  love. 

kjaerlighetsvise,  c.  g.,  love- 
song. 

kj0k'ken,  — er,  n.  g.,  kitchen. 

kj0kkend0rsklinken,  the  knob 
on  the  kitchen-door. 

kj0n  [kj0nn],  n.  g.,  gender; 
sex. 

kj0pe,  II,  to  buy. 

kj0re,   II,   to   ride;   to   drive. 

kj0t,  n.  g.,  meat. 

klage,   I,   to  complain. 

klang,  c.  g.,  clang;  ring  of  a 
bell;   sound. 

klanglds,  r,  dull-toned. 

klappe,  I,  to  pat;  to  palpitate. 

klar,  r,  clear. 

klarveir,  n.  g.,  clear  weather. 

klask,  smack. 

klasse,  — r,  c.  g.,  class. 


311 


klas'sisk,  — ,  — ft,  classic(al). 

klemme,  — r,  c.  g.,  pinch. 

klemme  —  klemte  —  klemt, 
to  pinch;  to  press  (to- 
gether). 

klinge  —  klang  —  klinget, 
to  ring;  to  sound. 

klippe,  — r,  c.  g.,  cliff. 

kick,  r,  wise. 

klokke,  — r,  c.  g.,  watch;  bell. 

klokker,  — e,  c.  g.,  a  sexton; 
an  assistant  in  church  serv- 
ice. 

klokkesnor,  —c,  c.  g.,  bell- 
rope. 

klop,  — per,  c.  g.,  a  log-bridge 
from  the  ground  to  the 
floor  of  the  hay-mow. 

klunk,  — ,  n.  g.,  a  word  to 
imitate  the  sound. 

klump,  ^-er,  c.  g.,  lump;  clod. 

klunger,  c.  g.,  brier;  thorns. 

klynge,  — r,  c.  g.,  cluster. 

klyve  —  kljzfv  —  kl0vet,  to 
climb. 

klae(de),  II  or  III,  to  dress. 

klae(de)r,  clothes. 

klaedesklaer,  clothes  made  of 
fine   cloth. 

klaedestr0ie,  — r,  c.  g.,  tr0ie, 
coat  or  jacket. 

knake,  I  or  II,  to  creak. 

knap,  — per,  c.  g.,  button. 

knegt,  — er,  c.  g.,  lit.  a  young 
man,  but  used  as  a  term  of 
contempt. 

knitre,  I,  to  crackle. 

kniv,  — er,  c.  g.,  knife. 

knurre,  I,  to  snarl;  growl. 

knytte,  I,  to  tie;  to  double  (a 
fist). 


knae,  — r,  n.  g.,  knee. 

knaebukser,  knee-pants. 

kok,  — ke(r),  c.  g.,  cook. 

kokke,  — r,  c.  g.,  a  lady  cook. 

koke,  II,  to  cook. 

kold   [11],  r,  cold. 

komme  —  kom  —  kommet, 
to  come. 

komme  av,  to  be  derived 
from;  to  be  due  to. 

komme  sig,  to  recover;  to 
improve. 

kommo'^de,  — r,  c.  g.,  com- 
mode. 

kone,  — r,  c.  g.,  wife. 

konfirmant',  c.  g.,  candidate 
for  confirmation. 

konfirmation  [ — sjon'],  c.  g., 
confirmation. 

konfirme're,  II,  to  confirm. 

konge,  — r,  c.  g.,  king. 

kongle,  — r,  c.  g.,  a  large 
spider. 

konjugation'  [ — sjon],  con- 
jugation. 

konjuge're,  II,  to  conjugate. 

kon'junktiv,  subjunctive. 

konsonant',  — er,  c.  g.,  con- 
sonant. 

kontor',  — er,  c.  g.,  office. 

kon'trabok,  ^er,  c.  g.,  pass- 
book. 

kop,  — per,  c.  g.,  cup;  kitchen 
utensil. 

kor,  n.  g.,  chancel;  choir. 

korn,  n.  g.,  grain. 

kors,  n.  g.,  cross. 

kort,  — ,  — e,   shor*. 

kostbar,  r,  costly;  expensive. 

kSste,  I,  to  cost. 


312 


kSstelig,  — ,  — e,  amusing. 

kraake,  — r,  c.  g.,  crow. 

kraakerede,  — r,  n.  g.,  crow's 
nest. 

kraft,  "er,  c.  g.,  power; 
might;  strength. 

krak,  — ker,  c.  g.,  low  stool. 

krambod,   c.   g.,   store,   shop. 

krave,  — r,  c.  g.,  collar. 

kreatur'vei,  cow-path. 

kredit',  c.  g.,  credit 

kreds  [krets],  — e,  c.  g., 
circle. 

kremte,  I,  to  clear  one's 
throat;  to  pretend  to  cough. 

kridt,  n.  g.,  chalk. 

krig,  — e,  c.  g.,  war. 

krlgs'mand,  -^j  c.  g.,  warrior. 

krigsskib,  — ,  n.  g.,  battle- 
ship. 

kringle,  — r,  c.  g.,  a  cake 
shaped  like  the  figure  8. 

kringmaelt,  talkative;  rapid  in 
speech. 

krist'endom,  c.  g.,  Christian- 
ity;  Christian  teaching. 

krok,  — e(r),  c.  g.,  corner; 
nook;   hook. 

krop,  — per,  c.  g.,  body;  fel- 
low. 

krus,  — ,  n.  g.,  mug;  dish. 

krushode,  — r,  n.  g.,  curly- 
head. 

krusning,  c.    g.,   ripple. 

kruset,  — ,  — e,  curly. 

kry,  — ,  — ,  proud. 

krype  —  kr0p  —  kr0pet,  to 
creep. 

kraenke,  I,  to  offend 

ku,  — e(r),  (or  kj0r),  c.  g., 
cow. 


kue,  I,  to  subdue, 
kul,  — ,   n.   g.,   coal, 
kulde,  c.  g.,  cold, 
kuldseile,  II,  to  capsize, 
kule,  — r,  c.  g.,  bullet. 
kulgl0r,  embers. 
kultur',  c.  g.,  culture, 
kun,  only, 
kund'skap    [nn],  — er,   c.   g., 

knowledge. 
kunne  —  kunde  [nn]  —  kun- 

net  (pres.  kan),  to  be  able; 

to  know.     See  ^77. 
kunst,  c.  g.,  art. 
kur'sus,  kur^ser,  n.  g.,  course, 
kusi^ne,    — r,    c.    g.,    cousin 

(lady), 
kvart,  c.  g.,  a  quarter   (of  a 

dollar), 
kvart,  n.  g.,  quarter  (as  of  an 

hour), 
kvarter',  — er,  n.  g.,  quarter 

of  an  hour. 
kvas,  — t,  — se,  sharp. 
kveld    [kvel],    — e(r),    c.    g., 

evening. 
kveldsmat,  c.  g.,  supper, 
kvern,  --e(r),  c.  g.,  mill. 
kvernhus,  — ,  n.  g.,  mill-house. 
kvik,  — t,  — ke,  quick;  lively; 

alert. 
kvinde  [nn],  — r,  c.  g.,  woman, 
kvindfolk,  n.  g.,  woman;  pi., 

women-folk, 
kvint,  treble   (string), 
kvit,  rid. 

kvaege,  I,  to  refresh. 
kvaele,     II,     to     quench;     to 

smother. 
kylling  [kjy— ],   — er,    c.    g., 

chick. 


313 


kyllingh0ne,  — r,  c.  g.,  hen 
with  a  brood  of  chicks. 

kysse  [kjy — ],  I  or  II,  to 
kiss. 

kyst  [kjyst],  — cr,   c.  g.,  coast. 

L. 

laane,  II,  to  loan. 

laar,  — ,  n.  g.,  thigh, 

laas,  c.  g.  or  n.  g.,  lock. 

laase,  II,  to  lock. 

laave,  — r,  c.  g.,  barn-floor; 
hay-mow. 

laaveklop,  c.  g.,  barn-bridge. 
See   klop. 

la,  see  late. 

lag,  — ,  n.  g.,  party. 

lage,  I,  to  make. 

lam,  — ,  n.  g.,  lamb. 

landbruksskole,  agricultural 
school. 

landskap,  — ,  n.  g.,  landscape. 

lang,  r,  long. 

langbenet,  — ,  — bente,  long- 
legged. 

langs,  along. 

langsom,  — t,  — me,  slow;  te- 
dious. 

lass,  — ,  n.  g.,  load. 

laste,  I,  to  blame;  to  load 
(a  ship). 

lat,   r,    lazy. 

late  —  lot  —  latt,  to  let; 
to   seem;   to   pretend. 

latin',  c.  g.,  Latin. 

latinsk',  — ,  — e,  Latin  (as 
adjective). 

latin 'skole,  grammar  school. 

lat'ter,   c.   g.,   laughter. 

lat'terlyst,  c.  g.,  desire  to 
laugh. 


latterskrike,  — r,  c.  g.,  pro- 
vincial name  for  a  bird 
(shrike). 

lattertak,  laughing-spell. 

lav,   r,   low. 

lave,  I,  to  make. 

lave  til,  to  prepare. 

le  —  lo  —  ledd,  to  laugh. 

ledig,  — ,  — c,  idle;  super- 
fluous. 

legg,  — e(r),  c.  g.,  leg. 

lei,  r,  troublesome;  unpleas- 
ant. 

leie,  — r,  n.  g.,  bed  (in  this 
case,  of  an  avalanche). 

leiefolk,  n.  g.,  hired  help 
(people). 

leiekone,  — r,  c.  g.,  hired 
woman. 

leilighet,  — er,  c.  g.,  occasion. 

lek,  — e(r),  c.  g.,  play;  game. 

leke,  II,  to  play. 

lekekamerat,  — er,  c.  g.,  play- 
mate. 

lekeplads  [ — plass],  —c(t), 
c.  g.,  playground. 

lekse,  — r,   c.   g.,   lesson. 

lem,  — mer,  c.  g.,  loft;  up- 
stairs. 

lempelig,  — ,  — e,  gentle;  le- 
nient. 

lens,  devoid. 

let,  — ,  — te,  light. 

lete  —  lette  —  lett,  to  hunt; 
to   search. 

lette,  I,  to  lighten;  to  lift. 

leve,  — de,  — d  ( — et),  to  live. 

Ievebr0d  f — brjzJ],  n.  g.,  live- 
lihood. 

levedage,  (life)  born  days. 


314 


le'ven,  n.  g.,  uproar;  noise. 

leve're,  II,  to  deliver. 

ligge  —  laa  —  ligget,  to  lie 
(recline). 

U,  — er,  c,  g.,  mountain  slope 
covered  with  vegetation. 

ligne  [lingne],  I,  to  liken;  to 
resemble. 

lik,  r,  like. 

like,  adv.  with  various  mean- 
ings: like  til,  clear  to;  like 
godt,  just  the  same,  just 
as  well. 

like,  II,  to  like. 

likegyldig,  — ,  — e,  indiffer- 
ent. 

likegyldighet,  — er,  c.  g.,  in- 
diflference. 

likesaa,  also. 

likesom,  (just)  as  if. 

linje,  — r,  c.  g.,  line. 

linned,  n.  g.,  linen. 

linnedkrave,  — ^r,  c.  g.,  linen 
collar. 

list,   c.   g.,   cunning. 

liste,  I,  to  move  stealthily;  to 
sneak. 

liste,  — r,  c.   g.,   molding. 

liten,  n.  g.  litet,  pi.  smaa; 
def.  lille,  little;  small. 

litt,  a  little. 

litteratur',  — er,  c.  g.,  liter- 
ature. 

liv,  n.  g.,  life. 

livkjole,  — r,  c.  g.,  bodice. 

livlig,  — ,  — e,  lively. 

livs'gnist,  c.  g.,  spark  of  life. 

livs'maal,  n.  g.,  life-aim. 

livs'vilkaar,  — ,  n.  g.,  con- 
dition (s)  of  life. 


Ijome  [Ijome  or  jome],  II, 
to  resound. 

led 'den,  — t,  — ne,  furry. 

15ft,  — ,  n.  g.,  loft;  upstairs. 

lo'gisk,  — ,  — e,  logical. 

logre,  I,  to  wag  (the  tail). 

lokke,  I,  to  call;  to  coax. 

lokomotiv',  — er,  n.  g.,  loco- 
motive. 

lomme,  — ^r,  c.  g.,  pocket. 

losse,  I,  to  unload  (a  boat). 

lot,  see  late. 

lov  flav],  c.  g.,  permission; 
leave. 

love,  II  or  I,  to  promise. 

lovlig,  — ,  — e,  lawful;  legal. 

lue,  — r,  c.  g.,  blaze;  flame. 

luft,  c.  g.,  air. 

lugi  c.  g.,  hair;  forelock. 

lugte,  I,  to  smell. 

lukke,  I,  to  close. 

lun,  r,  cozy. 

lund   [nn],  —e,  c.  g.,  grove. 

lime,  — r,  c.  g.,  mood. 

lukke  op,  to  open. 

lum'mer,  — t,  —re,  sultry. 

lutter,  pure(ly);  sheer. 

1yd,  — ,  c.  g.,  sound. 

lydig,  — ,  — e,  obedient. 

lydighet,  c.  g.,  obedience. 

lye,  III,  to  listen. 

lykke,  c.  g.,  luck;  happiness. 

lykkelig,  — ,  — e,  fortunate; 
lucky;   happy. 

lyk0nsk'ning,  c.  g.,  wishing 
of  good  luck;  congratula- 
tion. 

Ij^,  — ,  n.  g.,  lightning. 

lyne,  II,  to  lighten. 

lyng,  c.  g.,  heather. 


315 


lys,  — ,  n.  g.,  light;  candle, 
lys,  r,  light  (in  color). 
lyslet,  — ,  — te,  fair;   blonde. 
lysning,    c.    g.,    light    (as    of 

fire  in  the  distance). 
lyst,  c.  g.,  desire. 
lystig,  — ,  — c,  jolly. 
lystighet,  c.  g.,  merriment. 
lytte,  I,  to  listen. 
lyve  —  l0i  —  l0iet,  to  lie. 
laegge  —  la  —  lagt,  to  lay. 
laene,  II,  to  lean, 
laenge,  long. 
Ixnge  siden,  long  ago. 
laeng'er,  longer, 
laengst,  longest. 
laengte,  I,  to  long, 
laerd,  — ,  — e,  learned;  erudite. 
laere,  II,  to  learn;  to   teach. 
laerer,  —t,  c.  g.,  teacher. 
lacs  [laess],  — ,  n.  g.,  load, 
laese,  II,  to  read. 
l0fte,  — r,  n.  g.,  promise. 
I0fte,  I,  to  lift. 
l0ierlig,  — ,  — c,  funny. 
I0n   [l^nn],  c.  g.,  reward. 
I0nne,  I,  to  pay  (wages). 
I0nne  sig,  to  pay. 
I0p,  ^-cr,  c.  g.,  lunch-box. 
I0p,  — ,  n.  g.,  run. 
l0pe  —  l0p  —  I0pet,  to  run. 
l0s,  t",  loose. 
l0se,  II,  to  loosen. 
I0se  op,  to  untie;  to  dissolve. 
I0v,  n.  g.,  leaves;  foliage. 
I0vski{tning,  c.  g.,  change  of 

foliage, 
I0vspring,   n.  g.,    leafing; 

shooting  of  leaves. 
l0vspraet,  n.   g.,   budding. 


M. 

mas^  must.  Fres.  of  at  maatte. 

maal,  — ,  n.  g.,  measure;  aim; 
voice. 

maaltid,  — cr,  n.  g.,  meal. 

maane,  — r,  c.  g.,  moon. 

maaned,  — er,  c.  g.,  month. 

maase  (maage),  — r,  c.  g., 
(sea)  gull. 

tnaate,  — r,  c.  g.,  way;  man- 
ner. 

maatte,  to  be  obliged  to.  See 
§78. 

ma'ger,  — ^t,  — "Te,  poor,  thin. 

magt,  c.  g.,  might;  power. 

mai,   May. 

make,  — r,  c.  g.,  mate;  coun- 
terpart. 

makel0s,  r,  matchless. 

male,  II,  to  grind;  to  paint. 

man,  ind.  pro.,  man;  one; 
they.     See  §63. 

mand   [mann],  ■",  c.  g.,  man. 

man'dag,   Monday. 

mange,  many. 

mangle,   I,  to  lack. 

mangt,  much;  many  things. 

mark,  — er,  c.  g.,  ground; 
field. 

mark'arbei'de,  n.  g.,  field- 
work. 

mars,  March. 

marsj,  c.  g.,  march. 

marsje're,  II,  to  march. 

maski'ne,  — r,  c.  g.,  machine. 

maskineri',  n.  g.,  machinery. 

mas'siv,  r,  massive. 

mat,  c.  g.,  food. 

matematik',  c.  g.,  mathemat- 
ics. 


316 


matrSs',  — er,  c.  g.,  sailor. 
matvare,  — r,  c.  g.,  article  of 

food. 
mazur'ka,  c.  g.,  a  dance, 
med  [mae],  with.    See  §55- 
med'dele,   II,  to  inform;   to 

impart. 
me 'dens,   see  mens, 
megen,  n.  g.    meget,  much, 
mel,  n.   g.,  meal;   flour, 
melde    [11],  to  report, 
melk,  c.  g.,  milk, 
melke,  I,  to  milk. 
melkehylde   [ — hylle],  — ^r,  c. 

g.,  mik-shelf. 
mellem,  between, 
mellemtid,  c.  g.,  interval;  the 

intervening   time, 
men,  but. 
mene,  II,  to  mean;  to  express 

(as  one's  opinion), 
mening,  ^-er,  c.  g.,  opinion, 
menneske,  — r,    def.    menne- 

skene,  man   (in  general). 
menneskelig,  — ,  — e,  human, 
mens,  while;  meanwhile. 
mer(e),  more. 

merke, — r,  n.  g.,  mark;  notice. 
merke,  I,  to  mark;  to  notice; 

—  sig,  to  take  note  of. 
merkelig,   — ,   — e,    remarka- 
ble;  strange. 
messe,  — ^r,  c.  g.,  mass, 
mest,  most, 
mest'er,  — e,    c.    g.,    master; 

champion. 
meto'^de,  — r,  c.  g.,  method, 
mid 'dag,  — e,  c.  g.,  dinner. 
mid'dagshvil,     c.     g.,     noon 

rest. 
midt,  in  the  middle   (of). 


mid'del,  mid'^ler,  n.  g.,  means. 

mig    [mei],  me. 

mil,  — ,  c.  g.,  mile. 

min,  n.  g.  mit,  pi.  mine,  my 
or   mine. 

minde,  — r,  n.  g.,  memory; 
memorial. 

mindre,  less;   smaller. 

mindst,   least;   smallest. 

mine,  — r,  c.  g.,  facial  expres- 
sion. 

minespil,  n.  g.,  play  of  facial 
expressions. 

mis'forstaa,  — forstod,  — for- 
staat,   to   misunderstand. 

misforstaaelse,  c.  g.,  misun- 
derstanding. 

miste,  I,  to  lose. 

mistaenkelig,  — ,  — e,  suspi- 
cious. 

misundelse  [ — un'nelse],  c. 
g.,   envy. 

mjauende,  mewing. 

mo,  — er,  c.  g.,  heath;  plain. 

mo(de)r,  m0dre,  c.  g.,  mother. 

modig,  — ,  — e,  brave. 

moder'ne,  — ,  — ,  modern. 

morfar,  c.  g.,  grandfather 
(mother's   father). 

morgen     [maaren],     c.     g., 
morning. 

morgendagen,  the  morrow. 

more,  c.  g.,  fun. 

mose,  c.  g.,  moss. 

mot,  n.  g.,  courage. 

mot,    against. 

motgang,  c.  g.,  adversity. 

motvilje,  — r,  c.  g.,  opposi- 
tion; contrariness  (on  the 
part  of  others). 

muldet,  — ,  —e,  soiled. 


317 


mulig,  — ,  — €,   possible. 

mund  [nn],  — e,  c.  g.,  mouth. 

mun'ter,  — t,  — re,  cheerful. 

mur,  —e,  c,  g.,  (stone)  wall. 

mus.  — ,  c.  g.,  mouse. 

musik',  c.  g.,  music. 

myr,  — e,  c.  g.,  marsh. 

myr  (or  maur),  c.  g.,  ant. 

maegtig,  — ,  — e,  mighty. 

maet  [maett], — , — te,  satiated. 

m0'bel,  m0bler,  n.  g.,  (piece 
of)   furniture. 

m0blement'  [ — mang],  fur- 
niture. 

ni0isom,  — ^t,  ^me,  trouble- 
some. 

m0lle,  — ^r,  c.  g.,  mill. 

m0ne,  — r,  c.  g.,  ridge  of  a 
roof. 

m0n'ster,  — re,  n.  g.,  pattern. 

m0rk,  r,  dark. 

m0te,  — r,  n.  g.,  meeting. 

m0te  —  m0tte  —  m0tt,  to 
meet. 

N. 

naa,  III,  to  reach. 

naade,  c.  g.,  mercy. 

naal,  — e(r),  c.  g.,  needle. 

naal0ie,  — r,  n.  g.,  needle's 
eye. 

naar,  when. 

nabo,  — er,  c.  g.,  neighbor. 

nabobgyd,  — er,  c.  g.,  neigh- 
borhood. 

naken,  — t,  — ne,  naked. 

nakke,  — ^r,  c.  g.,  neck. 

nar,  — re,  c.  g.,  fool. 

narre,  I,  to  fool. 

nat,  ""tcr,  c.  g.,  night. 


natur',  c.  g.,  nature, 
natur'lig,  — ,  — e,   natural, 
natur 'ligvis,   of   course, 
navn,    — ,     (or    — e),    n.    g., 

name. 
navnord  [ — or],  n.  g.,  noun, 
ned   [ne],  down, 
ned'ad,    [or    ne'ad],    down- 
ward. 
nedenfor,  below, 
ne'derst,   nethermost. 
nedfor   [ne'for],  down, 
nedre,  nether, 
neg,  — ,  n.  g.,  sheaf. 
negl    [neil],  — e(r),    (finger) 

nail, 
nei,  no. 

nemlig,   namely;   that  is. 
nemme,   aptness;    ability    (to 

learn), 
neppe,  hardly. 
net,  neatly, 
netop,  exactly;  just, 
nidstirre,  I,  to  stare, 
nikke,  I,  to  nod. 
nisse,  — ^r,   c.   g.,   hobgoblin; 

an  imaginary   character   in 

Norse  folk-tales, 
niste,  c.  g.,  lunch  (for  travel). 
nistekop,    c.    g.,    utensil    for 

carrying  lunch. 
nistel0p.  c.  g.,  lunch-box. 
nogen  [noen],  some  one.  See 

§65. 
nogenlunde   [nn],  somewhat, 
nogensinde    [nn],   any   time; 

ever. 
nok,   enough, 
no'minativ,  nominative, 
non,  lunch  time  (about  3  p,  m) 
nord   [nor],  north. 


3i8 


nordenvind  [norenvinn],  c. 
g.,  north  wind. 

nordlig,  — ,  — e,  northerly. 

nordmand  [nor'mann],  — 
msend,  c.  g.,  Norseman; 
Norwegian. 

nordre,  — ,  — ,  northern. 

nSrsk,   Norse,   Norwegian. 

novel 'le,  — ^r,  c.  g.,  novel. 

novem'ber,  November. 

nu,  now. 

num'mer,  numre,  n.  g.,  num- 
ber. 

nu'tid,  c.  g.,  present  (tense). 

ny,   r,  new. 

nybygger,  — e,  c.  g.,  pioneer. 

nylig,  recently. 

nynne,  I,  to  hum. 

nytte,  I,  to  make  use  of;  to 
be  of  use. 

naer,  near. 

naeringsvei,  — e(r),  c.  g.,  way 
of  earning  a  living;  in- 
dustry. 

naerme  (sig),  I,  to  draw  near. 

naese,  — r,  c.  g.,  nose. 

naeste,  c.  g.,  neighbor;  fel- 
low-man. 

nsesten,  nearly. 

naeve,  — r,  c.  g.,  hand;  fist. 

naevne,  II,  to  name;  to  men- 
tion. 

naevneform,  nominative 
(case). 

n0dig,    reluctantly. 

n0dven'dig,  — ,  — c,  neces- 
sary. 

n0ie,  — ,  — ,  precise;  particu- 
lar. 

n^ken,  — t,  •— ne,  naked. 


O. 

5f' fentlig,  — ,  — e,  public. 

6fte,  often. 

og  [6],  conj.,  and. 

dg,  adv.,  also. 

ogsaa     [os'saa     or     6k'saa], 
also. 

okse,  — r,  c.  g.,  ox. 

okto'ber,  October. 

om  [omm  or  6mm] .  about. 
See  §53. 

omegn    [omein],    c.    g.,    en- 
virons. 

omgi'velser,      surroundings; 
environment. 

om' handle,  I,  to   treat  of. 

omhu,  c.  g.,  care. 

omhyg'gelig,  — ,  — e,  careful. 

omkring',   (a)round;   about. 

om'ringe,   I,   to   surround. 

omstaen'dighet,    — er,    c.    g., 
circumstances. 

omtanke,    c.    g.,    discretion; 
forethought. 

omtrent',  about;   nearly. 

end  [onn],  r,  bad;  evil. 

onkel  [ong'kel],  — ler,  c.  g., 
uncle. 

ons'dag,  Wednesday.         * 

op  [op  or  opp],  up. 

op'ad,  upward. 

op'bevare,    II,    to    keep;    to 
preserve. 

op'dage,  I,  to  discover. 

opdagelse,  — ^r,  c.  g.,  discov- 
ery. 

op'drage,    — dreg,    — draget, 
to  bring  up;  to  educate. 

opdrager,  — e,  c.  g.,  educator; 
one  who  Wrings  (one)  up. 


319 


op'daekning,  c.  g.,  used  in 
speaking  of  a  set  table. 

op'fatte,  I,  to  understand;  to 
construe. 

op'fatning,  — cr,  c.  g.,  under- 
standing;  construction. 

op'f0re,  II,  to  build;  to 
erect. 

op'gi,  — gav,  — git,  to  give 
up. 

opgj0r,  — ,  n.  g.,  settlement 
(of  affairs). 

ophSld  [11],  — ,  n.  g.,  stay; 
sojourn;  intermission;  sup- 
port. 

op'holde,  — ^holdt,  — ^holdt,  to 
support;  to  delay. 

opholde  sig,  to  stay  (at  a 
place). 

oph0r,  n.  g.,  cessatijon. 

op'l0pen,  — t,  — ne,  over- 
grown. 

opmerk'som,  — ^t,  ^me,  at- 
tentive. 

opmerk'somhet,  c.  g.,  atten- 
tion. 

op'muntre,  I,  to  encourage. 

op'muntring,  c.  g.,  encour- 
agement. 

op'mure,  II,  to  build  up  (of 
stone). 

op'naa,  III,  to  reach;  to  at- 
tain. 

op 'pi  (oppe  i),  up  in. 

op'reist,  — ,  — e,  erect. 

op'rette,  I,  to  erect;  to  estab- 
lish. 

oprin'delig,  — ,  —c,  original. 

op'rulle,  I,  to  roll  up. 

opsitter,  ^-e,  c.  g.,  land-owner. 

op'stille^  I  or  II,  to  place. 


op 'stilling,    c.    g.,    arrange- 
ment. 

op'ta,  — ^tok,  — ^tat,   to   take 
up. 

optrin,  — ,  n.  g.,  scene. 

op't0.  III,  to  thaw;  to  melt, 

opvar'te,    I,    to    wait    (on   a 
table). 

opvar'ter,  — c,  c.  g.,  waiter. 

opvart'ning,  c.  g.,  waiting. 

opvekst,  c.  g.,  growing  up. 

ord   [or],  — ,  n.  g.,  word. 

orden,  c.  g.,  order  (in  things). 

ordne,   I,   to  arrange. 

ordre,  — r,  c.  g.,  order;  com- 
mand. 

orm,    — e(r),    c.    g.,    snake; 
worm. 

ost,  c.  g.,  cheese. 

6'ver,  over.     See   §54. 

overende      [ — en'^ne],      over, 
down. 

overens',   at   komme  — ,   to 
agree. 

o'verfor,  opposite;   above. 

o'verfuse,  II,  to  abuse. 

o'verf0re,   II,   to   transfer. 

overhaendig,  — ,  — e,  excess- 
ive; tremendous. 

o'verh0re,  II,  to  hear;  to  ex- 
amine. 

o'verh^ring,    c.    g.,    examin- 
ing; examination. 

o'verkrop,   c.  g.,  upper  part 
of    the    body. 

o'verlate,    — lot,    — latt,     to 
give  over;   to  surrender. 

overlegen,  — t, — ^ne,  superior; 
supercilious. 

o'verraske,  I,  to  surprise. 

o'vertyde,  I,  to  convincCt 


320 


o'vervegt,  c.  g.,  over-weight; 

balance. 
o'verveie,  I,  to  consider;  to 

think    (something)   over, 
o'vervaelde,  I,  to  overwhelm. 
fivn,    — e(r),    c.     g.,     oven; 

stove. 


P. 

paa,  on.     See  §57. 

paafaerde  [ — fae ''re],  going  on. 

paa'klaedning,  c.  g.,  dress- 
ing. 

paany',  anew;  over  again. 

paa '  staa,  — stod  [  sto  ] ,  — staat 
[staatt],  to  claim;  to  as- 
sert. 

pagt,  — er,  c.  g.,  covenant. 

pakke,  I,  to  pack. 

pakke  ut,  to  unpack. 

pakke  sig,  to  be  gone;  to  get 
(oneself)   gone. 

pande  [nn],  — r,  forehead. 

papir',  n.  g.,  paper. 

papir'ruUe,  — r,  c.  g.,  paper- 
roll. 

par,  — ,  n.  g.,  couple. 

particip'(ium),  — ier,  n.  g., 
participle. 

passager  [passasjer'],  — er, 
c.  g ,   passenger. 

passe,  I,  to  watch;  to  be  ap- 
propriate. 

passe  (en)  op,  to  keep  watch 
of. 

paviljong',  — er,  c.  g.,  pa- 
villion. 

peke^  II,  to  point. 

pen,  — ne(r),  c.   g.,  pen. 


pen,  r,   fine;  nice. 
penge(r),  money. 
pepper,  c.  g.,  pepper, 
pepperkvem,    — e(r),    c.    g.. 

pepper-mill, 
perm,  — er,  c.  g.,  cover  (of  a 

book), 
person',  ^-er,  c.  g.,  person, 
pigger,  pegs, 
pike,  — r,  c.  g.,  girl. 
pile,  II,  to  move  swiftly. 
pille,   I,    to    pick    (at    some- 
thing). 
pioner',  — er,  c.  g.,  pioneer, 
pipe,  — r,  c.  g.,  pipe. 
plads     [plass],     — er,     c.  g., 

place;  part  of  a  gaard. 
plage,   I,   to   torment, 
plage,    — r,    c.    g.,    torment; 

trouble, 
plan,  — er,  c.  g.,  plan, 
planke,  — r,  c.  g.,  plank, 
pleie,  c.   g.,   care;   tending. 
pleie,  -de,  —d  (— et),  to  be 

wont   to. 
plette,  I,  to  stain;  to  mar. 
pligt,  — er,  c.  g.,  duty, 
plire,    II,   to    blink;    to   wink 

rapidly. 
pludselig  [plutselig],  — ,  — e, 

sudden. 
plukke,  I,  to  pick, 
pluskvampe  rf  ek '  tum,      past 

perfect   tense. 
poesi',  c.  g.,  poetry, 
pol'ka,  c.  g.,  polka. 
pose,  — r,  c.  g.,  bag. 
po'sitiv,    r,    positive, 
potet',  — er,  c.  g.,  potato, 
prent,  print. 


321 


present  [presang'],  ^r,  c. 
g.,  present;  gift, 

prest,  — er,  c.  g.,  pastor. 

prestegjeld,  — ,  n.  g„  parish. 

pris,  — er,  c.  g.,  price. 

privat',  — ,  —c,  private. 

procent    [ — sent'],   per   cent. 

produkt',  ^r,  n.  g.,  product. 

profes'sor,  — so'rer,  c.  g., 
professor. 

profet',  — er,  c.  g.,  prophet. 

prono'men,  — er,  c.  g.,  pro- 
noun. 

praedikat',  — er,  n.  g.,  predi- 
cate. 

praedikatsord,  predicate  (or 
attribute)    complement. 

praegtig,  — ,  —e,  grand; 
splendid. 

praekestol,  c.  g.,  pulpit. 

praeposition'  [ — sjon],  — er, 
c.    g.,   preposition. 

prae'sens,  present  tense. 

pr0ve,  -de,  — d  (— et),  to 
try. 

pr0ve,  — r,  c.  g.,  test;  trial. 

pudsig  [pussig],  — ,  — e, 
queer;  comical, 

puf,  — ,  if.  g.,  push. 

puffe,  I,  to  push. 

pult,  — er,  c.  g.,  (writing) 
desk. 

punkt,  — ^r,  n.  g.,  point. 

past,  — ,  n.  g.,  puff;  breath. 

puste,  I,  to  breathe. 

pute,  — r,  c.  g.,  pillow. 

putre,    I,   to   bubble;   to   cry. 

pynt,  n.  g.,  finery  (in  dress). 

paere,  — ^r,  c.  g.,  pear. 

p^lse,  — ^r,  sausage. 


R. 

raad,  n.  g.,  means. 

raadl0s,  r,  bewildered. 

rad,  ^-er,   c.  g.,  row. 

rage,  I,  to  rise;  to  tower. 

ragg,  n.  g.,  the  he-goat's 
"whiskers." 

rak,   r,  erect;  straight. 

rake,  II,  to  rake. 

ramse,  I,  to  repeat  hurriedly. 

ran,  see  rinde. 

rand  [nn],  ""der,  c.  g.,  brim; 
edge;  streak. 

rank,  r,  straight. 

rar,    r,    strange;    remarkable. 

rasende,  — ,  — ,  furious. 

rask,  r,  quick;  brisk. 

rask'het,  c.  g.,  briskness. 

ravn,  — e,  c.  g.,  raven. 

real'kursus,  — ser,  n.  g.,  sci- 
entific course. 

redde,  I,  to  save. 

rede,  — r,  n.  g.,  nest. 

rede,  II,  to  put  in  order. 

re'fleksiv,  r,  reflexive. 

re 'gel,  reg^ler,  c.  g.,  rule. 

regelmaes'sig,  — ,  — e,  regu- 
lar. 

regn  [rein],  n.  g.,  rain. 

regnbaek  [reinbek],  — ke(r), 
c.   g.,   rivulet. 

regne  [reine],  I  or  II,  to 
rain. 

regne,  I  or  II,  to  reckon;  to 
figure. 

regning  [reining],  n.  g.,  reck- 
oning; computation. 

reise,  — ^r,  c.  g.,  journey;  trip, 

reise,  II,  to  travel;  to 
leave. 


322 


reiseplag,  — ,  article  of  cloth- 
ing for  travel;  plaid. 

re'lativ,  r,  relative. 

religion',  — er,  c.  g.,  religion. 

ren,  r,  pure. 

rend  [nn],  n.  g.,  run;  running 
(about). 

rende  [nn],  — r,  c.  g.,  pipe; 
channel  conducting  water 
to   the   water-wheel. 

restaurant  [ — rang'],  — er,  c. 
g.,  restaurant. 

ret,  — ter,  c.  g.,  dish  (of 
fond);    (dinner)   course. 

ret,  — ,  — ^te,  right;  correct. 

retning,  — er,  c.  g.,  direction. 

rigdom,  — me(r),  c.  g., 
wealth. 

rigdomskilde,  ^-er,  c.  g., 
source  of  wealth. 

rigtig,  — ,  — e,  correct;  right. 

rik,  r,  rich. 

rinde  [nn],  ran(dt)  —  run- 
det,  to  flow;  (of  time)  to 
pass. 

ringe,  II    to  ring. 

ringe,  — ,  — ,  small;  insig- 
nificant. 

risbundt,  — er,  c.  g.,  bundle 
of  fagots. 

risle,  I,  to  purl;  to  ripple. 

rive,  — r,  c.  g.,  rake. 

rive  —  rev  —  revet,  to  tear. 

ro,  c.  g.,  rest;  quiet. 

ro,  III,  to  row. 

rok,  — ^ke(r),  c.  g.,  spinning- 
wheel. 

rokkesnor,  — e(r),  c.  g.,  belt 
on   a   spinningwheel. 

rolig,  — ,  —t,  quiet. 


roman',    ^-er,    c.    g.,    novel; 

romance. 
rop,  — ,  n.  g.,  call,  shout, 
rope,  II,  to  call;  to  cry  (out), 
ros,  c.  g.,  praise. 
rotte,  — r,  c.   g.,  rat. 
rug,   c.   g.,   rye. 
ruUe,  I,  to  roll. 
rum  [romm],  — ,  n.  g.,  room, 
rundt,  around, 
ruske,  I,  to  muss, 
rusle,  I,  to   saunter. 
rute,  — ^r,  c.  g.,  route, 
rutet,  — ,  — e,  checkered. 
ryg,   — ge(r),   c.   g.,   back, 
rykke,  I,  to  jerk, 
rynke,  — ^r,  c.  g.,  wrinkle, 
rynke,  I,  to  wrinkle, 
rype.  — r.  c.  g.,  grouse, 
ryste,  I,  to  shake. 
raed    [red],   — ,   —de,   timid; 

scared. 
raedsom,  — t,  — me,  fearsome; 

dreadful. 
raekke,  — r,  c.  g.,  row,  rank, 
raekke   —  rakte  —  rakt,   to 

reach;  to  extend  (the  hand), 
raek'verk,  — ,  n.  g.,  railing. 
raev,  — c(r),  c.  g.,  iox. 
r0be,    I,    to    betray;    to    dis- 
close. 
r0be    sig,    to    give     oneself 

away. 
r0d   [rfi],  r,  red. 
r0dmalet    or  — malt,  painted 

red. 
r0k,  c.  g.,  smoke. 
r0mme,  I,  to  skip;  —  sig,  to 

"hum  and  haw." 
r0re,  II,    to    stir;    to    move 

(emotionally). 


323 


8. 

saa.  III,  to  sow. 

saa,  so;  thus;  then;  as. 

saa'dan,  r,  such;   (adv.)  thus. 

saakaldt,  so-called. 

saa'ledes,  thus;  in  this  man- 
ner. 

saalaen^ge,  as  long  (as);  a 
while. 

saa'pas,  about. 

saar,  — ,  n.  g.,  wound. 

saare,   sorely. 

saasnart',  as  soon. 

saavel'som,  as  well  as. 

<iagbruk,  — ,  n.  g.,  sawmill. 

8agm0lle,  — r,  c.  g.,  sawmill. 

sagte,  slowly;  softly. 

sag 'tens,  easily;  =  I  should 
think;  I  dare    ay. 

sak,  c.  g.,  case;  matter. 

salme,  — r,  c.  g.,  hymn. 

salmebok,  c.  g.,  hymn  book. 

salt,  n.  g.,  salt. 

samf0lelse,  c.  g.,  sympathy. 

samle,   I,   to  gather. 

samling,  — er,  c.  g.,  collec- 
tion. 

samme,  — ,  — ,  same. 

sam'men,   together. 

samraad,  n.  g.,  joint  consid- 
eration. 

samtale,  — r,  c.  g.,  conversa- 
tion. 

sam'tykke,  n.  g.,  consent. 

sand  [nn],  r,  true;  real. 

sandelig,  certainly. 

sand'het,  — cr,  c.  g.,  truth. 

sang,  —e,  c.  g.,  song. 

sans,  c.  g.,  sense. 

sanse,  — te,  ^t,  to  notice;  to 
remember. 


sanselig,  — ,  — c,  sensuous. 

savne,  I,  to  miss;  to  lack. 

sau,  — er,  c.  g.,  sheep. 

se  —  saa  —  set,  to  see. 

sed'del,  — ler,  c.  g.,  note. 

sedvane,  — r,  c.  g.,  custom; 
habit. 

sedvan'lig,  — ,  — e,  usual  (ly). 

seiltur,  ^-e,  c.  g.,  sailing  trip. 

sekund'  [nn],  — er,  n.  g., 
second. 

selskap,  — er,  n.  g.,  company; 
party. 

selv    [sell],   self. 

selvf0rgelig,  of  course. 

selvpr0velse,  — r,  c.  g.,  self- 
examination. 

semes 'ter,  — re,  n.  g.,  semes- 
ter. 

semina'rium,  — ^ier,  n.  g.,  sem- 
inary; normal  school. 

sen,   r,  late;  slow. 

sende  [nn],  II,  to  send. 

seng,  — e(r),  c.  g.,  bed. 

sengekammer,  — ,  n.  g.,  bed- 
room. 

sen'nep,   c.   g.,  mustard. 

septem'ber,  September. 

serve're,  II,  to  serve. 

serviet',  — ter,  c.  g.,  napkin. 

si(ge)  —  sa(gde)  —  sagt,  to 
say;  pres.  sir,  sier  or  siger 

side,  ^r,  c.  g.,  side;  page. 

siden,  later;   since. 

sidst    [sist],   last. 

sigte,  sight;  view. 

sik'ker,  — ^t,  — ^re,  sure;  cer- 
tain; safe. 

sildestim,  c.  g.,  shoal  of  her- 
ring. 

silke,  c.  g.,  silk. 


324 


sim'pel,  — t,  — Me,  simple, 
sin,     possessive    pro.     corre- 
sponding   to    the    reflexive 

sig. 
sind  [nn],  — ,  n.  g.,  mind, 
sine,  pi.  of  sin. 
sint,  — ,  — e,  angry. 
sit,  n.  g.  of  sin. 
sitte  —  sat  —  sittet,  to  sit. 
sjelden,  — t,  — ne,  rare;  adv. 

seldom. 
sjael,  — e,  c.  g.,  soul. 
sj0,  — er,  c.  g.,  sea;  wave. 
8J0mand,  c.  g.,  seaman;  sailor. 
sj0mandstr0ie,    — er,    c.     g., 

sailor's  jacket. 
sj0r0ver,  — e,  c.  g.,  pirate. 
sj0fugl  [— ful],  — e(r),  c.  g., 

sea-bird. 
skaal,    — e(r),     c.  g.,     bowl; 

saucer. 
skade,  c.  g.,  damage. 
skak,  — t,  — ke,   bent;    awry. 
skal,  shall;  pres.  tense  of  at 

skuUe.     See  §76. 
skaldet,  — ,  — e,  bald, 
skam,  c.  g.,  shame, 
skamfuld  [ — full],r,  ashamed, 
skam'mel,   c.  g.,   stool. 
skape,    II,   to   make;   —  sig 

til,    to    act    up,    to    make 

faces. 
skar,  — ,  n.  g.,  cut;  glen. 
skare,  — r,  c.  g.,  crowd;  host. 
skarp,  r,  sharp. 
skarp'het,    c.  g.,    sharpness; 

keenness. 
skarvunger,     skarv,     scamp; 

unge,  child, 
skavl,  — er,  c.  g.,  snow-drift. 
ske   [sje],  ^r,  c.  g.,  spoon. 


ske,   III,   to  happen. 

ski  [sji],  — ,  c.  g.,  ski. 

skib,  — ,  n.  g.,  ship. 

skifte,  I,  to  change. 

skigard  [sji 'gar],  — er,  c.  g., 
fence. 

ski'stav,  — er,  c.  g.,  a  staff 
used  in  skiing. 

skik,  — ke(r),  c.  g.,  custom. 

skikkelig,  — ,  — e,  decent. 

skille,  I,  to  part. 

skirling,  — er,  c.  g.,  shilling, 
about  equal  to  one  cent. 

skimte,  I,  to  catch  a  glimpse 
of. 

skin,  n.  g.,  light;  shine. 

skind  [nn],  — ,  n.  g.,  skin. 

skindpose,  — r,  c.  g.,  leather- 
bag, 

skingre,  I,  to  ring  (with  a 
shrill   sound). 

skinne  —  skinte  —  skint,  to 
shine. 

skive,  — er,  c.  g.,  slice. 

skjeg  [sjeg],  n.  g.,  beard. 

skjelm,  — e(r),   c.  g.,   rogue. 

skjorte,  — r,  c.   g.,   shirt. 

skjorteaerm,  — e(r),  n.  g., 
shirt-sleeve. 

skjul,  — ,  n.  g.,  cover;  hiding- 
place. 

skjaelve  —  skalv  —  skjaelvet, 
to  quiver. 

skjaenke,  II,  to  treat;  to  give. 

skjaer,  — ,  n.  g.,  skerry. 

skjaere  —  skar  —  skaaret,  to 
cut. 

skj0n  [sj^nn], — t, — ne,  beau- 
tiful. 

skj0n'litteratur,  c.  g.,  fiction. 

skj0nne  —  skj0nte  —  skj0nt, 


325 


to  understand;  to  compre- 
hend; to  surmise. 

skj0nt,  though. 

sko,  —  (or  skor),  c.  g.,  shoe. 

skog,  — c(r),  c.  g.,  forest; 
woods. 

skogslag,  — ,  n.  g.,  forest- 
fight. 

skole,  — r,  c.  g.,  school. 

skolekasse,  c.  g.,  school  fund. 

skolemester,  — e,  c.  g.,  school 
master. 

skoma'ker,  — c,  c.  g.,  shoe- 
maker. 

skotte,  I,  to  glance. 

skotsk,  schottish. 

skraa,  e.g.,  quid  (of  tobacco). 

skral,  r,   frail. 

skratio,  laughed  boisterously. 

skrent,  — er,  c.  g.,  edge  of  a 
cliff. 

skridt,  — ,  n.  g.,  step;  pace. 

skrike  —  skrek  —  skreket,  to 
scream. 

skrive  —  skrev  —  skrevet,  to 
write. 

skraedder,  — e,  c.  g.,  tailor. 

skraek   [skrek],  c.  g.,  fright. 

skraemme  —  skraemte  — 
skraemt,  to  scare. 

8kr0pelig,  — ,  — e,  fragile; 
feeble;  bad    (condition). 

skuffe,  I,  to  disappoint. 

skul'der,  — ^re,  c.  g.,  shoul- 
der 

skuUe  —  skulde  [11]  —  skul- 
let,  to  be  obliged.    See  §76. 

skure,  II,  to  scour. 

skvaette  —  skvat  —  skvaettet, 
to  jump,  to  start. 


sky  [sjy],  — er,  c.  g.,  cloud, 
sky,  III,  to  shun, 
skyds  [sjyss],  c.  g.,  convey- 
ance, 
skyld   [11],  c.  g.,  fault;  guilt. 
skylle,  I,  to  wash, 
skjmde  [nn],  II,  to  hurry, 
skyte  —  skj0t  —  skutt,   to 

shoot;  to  push  (aside). 
sk0i'erfant,  — er,  c.  g.,  rogue, 
slaa  —   slog    [slo]    —   slaat 

[slaatt],  to  strike. 
sladre,   I,  to  slander;  to  tell 

tales. 
slag,  — ,   n.   g.,  strike   (of  a 

clock), 
slags,  kinds  of. 
slags'maal  [gs  =  ks],  — ,  n. 

g;   fight. 
slap,  — t,  — pe,  slack;  dull, 
slap'het,     c.     g.,     slackness; 

apathy. 
slegtning,  — er,  c.  g.,  relative, 
slem,  — t,  — me,  bad;  horrid, 
slet,  — ,  — te,  bad;  wicked, 
slet  ikke,  not  at  all. 
slette,  — r,  c.  g.,  plain, 
slik,  r,  such;  like  that;  thus, 
slippe  —  slap  —  sluppet,  to 

let  go;   to  pass, 
slite  —  slet  —  slitet  (slitt), 

to  pull  (off);  to  wear  out; 

to  drudge. 
slot,  — te(r),  n.  g.,  palace, 
slukke,  I,  to  quench;  to  put 

out. 
sliit,  c.  g.,  end;  close. 
sluttc,  I,  to  quit;  to  close. 


326 


slaenge,  II,  to  throw  (care- 
lessly). 

slaepe,  II,  to  drag;  to  work 
hard. 

amaa,  plural  of  liten;  used 
as  diminutive  prefix  with 
nouns  and  verbs. 

smaaklukke,  I,  to  chuckle. 

smaakruset,  slightly  curly. 

smaaskjende  [nn],  skjende, 
to  scold. 

smake,  II,  to  taste. 

smelte,   I,  to  melt. 

smerte,  — ^r,  c.  g.,  pain;  smart. 

smil,  — ,  n.  g.,  smile. 

smuk,  r,  pretty;  nice. 

smule,  — r,  c.  g.  particle;  tri- 
fle. 

smyge  —  sm0g  —  smjiget, 
to  slink;  to  sneak. 

sm0r,  n.  g.,  butter. 

sm0r(re)br0d,  n.  g.,  dish 
(corresponding  to  sand- 
wich). 

sm0rkringle,  — r,  a  kind  of 
pastry  in  the  shape  of  a 
figure  8. 

snak,  n.  g.,  talk. 

snakke,   I,  to  talk. 

snar,  r,  quick. 

snart,  soon. 

snartsenkt,       quick       (of 
thought). 

sne,  c.  g.,  snow. 

sne,  III,  to  snow. 

snesok,  — ker,  c.  g.,  snow- 
sock;   legging. 

snestorm,  — e(r),  c.  g.,  snow- 
storm. 

snild  [snill],  r,  kind,  good. 

sno,   c.  g.,  biting  wind. 


sno,  III,  to  wind;  to  bend. 

snor,  — e(r),  c.  g.,  string; 
rope. 

snuble,  I,  to  stumble. 

sn0re,  II,  to  lace;  to  tie  up. 

so 'fa,  — er,  c.  g.,  sofa. 

sogn  [songn],  — ,  n.  g.,  par- 
ish. 

sol,  — e,  c.  g.,  sun. 

soldat',  — cr,  c.  g.,  soldier. 

solskin,  n.  g.,  sunshine. 

som,  (rel.  pro.)  who;  which; 
that. 

som,  (conj.)  as;  —  oftest, 
usually. 

somme,  some. 

sommer,  — re,  c.  g.,  summer. 

sommetider,   sometimes. 

sondre,  I,  to  sunder;  to  part. 

sope,  II,  to  sweep. 

sorg,  ^-er,  c.  g.,  sorrow; 
grief. 

sort,  — ,  — c,  black. 

sortsmusket,  with  dark  com- 
plexion and  beard. 

sove  [save]  —  sov  —  sovet, 
to  sleep. 

sovekammer,  sleeping- room; 
bed-room. 

sovevaerelse,  — r,  n.  g.,  bed- 
room. 

sovne,  I,  to  go  to  sleep. 

spaa.  III,   to  predict. 

spark,  — ,  n.  g.,  kick. 

spas,  c.  g.,  jest. 

spasser'gang,  — -c(r),  c.  g., 
walk,  path  for  promenad- 
ing. 

speide,  I,  to  spy;  to  look  for. 

speil,  — ,  n.  g.,  mirror. 


327 


■peile,  II,  to  reflect;  —  sig, 

to  look  in  a  mirror, 
spekta'kel, — ler,  n.  g.,  racket. 
spilde    [11],   II,   to   waste;   to 

spill. 
spillemand,  c.  g.,  fiddler. 
spinde    [nn]    —    spandt    — 

spundet,   to   spin, 
spise,  II,  to  eat. 
sprede,   II,  to   spread. 
springe  —  sprang  —  sprun- 

get,  to  run. 
springer,  — e,  c.  g.,  a  Norse 

dance. 
sprog  [sprig],  — ,  n.  g.,  lan- 
guage. 
sprute,  I,  to  spurt. 
spr0ite,     I,      to     squirt;      to 

surge. 
spytte,  I,  to   spit, 
spaende  [nn],  II,  to  strain;  to 

kick. 
spaendt,  intently. 
sp0k,  — ,  c.   g.,  joke. 
sp0ke,   II,  to  joke. 
sp0rre    —    spurte    —    spurt 

(pres.  sp0r),  to  ask. 
staa  —  stod    [sto]   —  staat 

[staatt],   to   stand. 
stabbe,    — ^r,     c.     g.,     block; 

stump, 
stabbur,    — ,    n.   g.,    s  t  o  r  e- 

house  built   on  pillars. 
stake,  I,  to  stake, 
stamme,    — r,     c.     g.,     stem; 

trunk  (of  a  tree), 
stand    [nn],  c.  g.,  condition; 

rank  (in  social  position). 
stanse  —  stanste  —  stanset, 

to  stop. 


staur,  ^r,  c.  g,.  pole, 
statu 'e,  — r,  c.  g.,  statue, 
stav,  — er,  c.  g.,  cane;  staflf. 
sted   [ste],  ^-er,  n.  g.,  place, 
steil,  r,  steep, 
stemme,  — r,  c.  g.,  voice, 
stemme  (op),  II,  to  tune   (a 

violin). 
stem 'pel,  n.  g.,  stamp, 
sten,    — e(r),     c.     g.,     stone; 

— mur,  stone  wall, 
stenet,  — ,  — e,  stony, 
sterk,  r,  strong. 
stevne,  — r,  n.  g.,  tryst. 
stevnem0te,  — ^r,  n.  g.,  tryst, 
stige   —   steg   —   steget,    to 

rise;   to  step, 
stikke  —  stak  —  stukket,  to 

stick, 
stille,  — ,  — ,  quiet;  adv.  also 

stilt, 
stille,   I,  to   place, 
stilling,  — er,  c.  g.,  position, 
stirre,   I,  to  stare, 
stiv,  r,  stiff. 

stivn0(de),  III,  to  urge, 
stjerne,  — er,  c.  g.,  star. 
stjaele  —  stjal  —  stjaalet,  to 

steal, 
stok,  — ke(r),  c.  g.,  cane, 
stol,  — c(r),  c.  g.,  chair. 
stSlpre,     I,     to     stagger;     to 

walk  awkwardly, 
stolt,  — ,  ^-e,  proud, 
stoppe,  I,  to  stuff;  to  stop. 
stor,  r,  large;  great, 
storle,  — lo,  — ledd,  to  laugh 

boisterously, 
storm,  — e(r),  c.  g.,  storm, 
storme,  I,  to  storm, 
storslagen,  — t,  — ^ne,  grand. 


328 


straale,  — r,  c.  g.,  beam;  ray. 
straale,   II,  to   beam;   to   ra- 
diate. 
straf,  — fe,  c.  g.,  punishment. 
strafFe,  I,  to  punish, 
straks,    immediately. 
strand     [nn],    — e(r),    c.    g., 

strand;   shore, 
streng,  — e(r),  c.  g.,  string. 
streng,  r,   strict;   rigorous, 
strid,  c.   g.,  strife, 
strid  [stri],  r,  coarse;  bristly, 
strim'mel,  — ^ler,  c.  g.,  strip. 
stryke  —  str0k  —  str^ket,  to 

stroke;   to   sweep, 
straekke  —  strakte  —  strakt, 

to  stretch;  to  extend. 
straekke  —  strak  —  strukket, 

(intransitive),  to  reach. 
straekning,  — er,  c.  g.,  stretch, 
straev,  n.  g.,  toil, 
straeve,  -de,  —d   (or  I),  to 

toil. 
str0,  III,  to  strew. 
str0m,  — me(r),  c.  g.,  stream. 
str0mpe,  — r,  c.  g.,  stocking. 
str0mpebaand  [nn],  — ,  n.  g., 

garter. 
student',  — er,  c.  g.,  student 

(at  a  college  or  university), 
stude're,  II,  to  study. 
stu'dium,  — ier,  n.  g.,  study; 

subject  of  study, 
stue,  — r,  e.g.,  room;   parlor, 
stum,  — ^t,  — me,  silent;  mute. 
stund  [nn],  — er,  c.  g.,  time; 

while, 
stunde   [nn],   I,  to  yearn. 
styg  [stygg],  — t,  — ge,  ugly. 
styggeveir,  n.  g.,  bad  weather. 


stykke,  — r,  n.  g.,  piece;  short 
distance. 

stykkevis,  part   by   part. 

styre,  II,  to  manage. 

styr'mand,  ^,  c.  g.,  mate  (on 
a  ship). 

staenge,  II,  to  bar. 

st0,  r,   steady. 

st0i,  c.  g.,  noise. 

st0ie,  I,  to  make  racket. 

st0rre,  larger. 

st^rrelse,  — r,  c.  g.,  size. 

st0tte,  I,  to  support;  to  sus- 
tain. 

st0v,  n.  g.,  dust. 

st0vle,  — r,   c.  g.,  boot. 

subjekt',  — er,  n.  g.,  subject 
(of  a  sentence). 

sub'stantiv,  — er,  n.  g.,  sub- 
stantive; noun. 

sug,  — ,  n.   g.,   gasp. 

suk,  — ,  n.  g.,  sigh. 

sukke,  I,  to  sigh. 

suk'ker,  n.  g.,  sugar. 

super 'lativ,    superlative. 

suppe,  c.  g.,  soup. 

sur,  r,  sour. 

surr,  n.  g.,  buzz. 

susning,  c.  g.,  murmuring; 
whizzing. 

svak,   r,   weak. 

sval,  r,  cool. 

sval,  — er,  c.  g.,  the  entry 
outside  the   door. 

svar,  — ,  n.  g.,   answer. 

svare,  II,  to  answer;  svare 
til,  correspond  to. 

svelge   [11],  I,  to  swallow. 

svette,  c.  g.,  sweat;  perspira- 
tion. 

svi,  III,  to  burn;  to  smart. 


329 


svinge  —  svang  —  svunget, 

to  swing, 
svaer,   r,   huge;   ponderous, 
syd,  c.  g.,  south, 
sydlig,  — ,  — e,  southerly, 
syk,  r,  sick. 
syltet0i,    n.  g.,    sweet-meats; 

preserves. 
S3m,  — ,  n.  g.,  sight;  view, 
synd   [nn],  ^-er,  c.  g.,  sin. 
ssmder,  — e,  c.  g.,  sinner, 
synderegister,  n.  g.,  catalogue 

of  sins. 
synes  —  sjmtes  —  syntes,  to 

seem;  ^om,  to  like, 
synge  —  sang  —  sunget,  to 

sing. 
synke  —  sank  —  sunket,  to 

sink. 
saelet0i,  n.  g.,  harness, 
saelge  [11]  —  solgte  —  solgt, 

to  sell, 
saenke,  II,  to  sink;  to  lower, 
saerlig,  — ,  ^-e,  special;  espe- 
cially, 
saerskilt,  — ,  — c,  distinct, 
saete,  — r,  n.  g.,  seat. 
sae'ter,  — ^re,  c.  g.,  plain  for 
grazing      up      among      the 
mountains;  chalet, 
saetning,  — er,  c.  g.,  sentence, 
saette  —  satte  —  sat,  to  set. 
s0ke,   II,   to   seek. 
s0lje,  — r,  c.  g.,  brooch. 
s0lv  [11],  n.  g.,  silver. 
s0n,  — ^ner,  c.  g.,  son. 
s0n'dag,  Sunday. 
s0n'der,  to  pieces,  asunder. 
S0nderreven,  — ct,  — ^ne,  torn 
(to  pieces). 


s0nderknuse,  II,  to  break  (to 
pieces). 

s0ndre,  southern. 

s0rge,  I,  to  grieve;  to  mourn. 

80rgmodig,  — ,  — c,  sad;  sor- 
rowful. 

s0sken(de),  n.  g.,  collective 
for  brother(s)  and  sis- 
ter(s). 

S0skendebarn,     — ,     n.     g., 
cousin. 

s0ster,  — ^re,  c.  g.,  sister. 

s0vn,  c.  g.,  sleep. 

s0vnig,  — ,  —e,  sleepy. 

T. 

taa,  taer,  c.  g.,   toe. 

taale,  II,  to  bear. 

taalmo'dig,  — ,  — c,  patient. 

taalmodighet,  c.  g.,  patieni^. 

taare,  — r,  c.  g.,  tear. 

ta  —  tok  —  tat,  to  take. 

tabel',  — ler,  c.  g.,  table. 

tagg,  — er,   c.  g.,  peg. 

tak,  thanks. 

tak,  — ,  n.  g.,  roof;  hold  (of 
something). 

takke,   I,   to   thank. 

taknem'melig,  — ,  — c,  grate 
ful. 

taknem'melighet,  c.  g.,  grati 
tude. 

takt,  c.  g.,  time;  rhythm. 

tal,  — ,  n.  g.,  number. 

tale,  — ^r,  c.  g.,  speech. 

tale,  II,  to  speak. 

taler,  —c,  c.  g.,  speaker. 

taller 'ken,  — er,  c.  g,  plat- 
ter. 

tand  [nn],  "er,  c.  g.,  tooth. 


330 


tanke,  — r,  c.  g.,  thought. 

tante,  — r,  c.  g.,  aunt. 

tap' per,  — t,  — ^re,  brave. 

taug,  imp.  tense  of  at  tie,  to 
be  silent. 

taus,  r,  silent;  reticent. 

taus'het,  c.   g.,   silence. 

tavle,  — r,  c.  g.,  slate. 

te,  c.  g.,  tea. 

tca'ter,  —e,  n.  g.,  theater. 

tegn  [tein],  — ,  n.  g.,  sign; 
mark. 

teppe,  — r,  n.  g.,  cover;  car- 
pet;  tapestry. 

termin',  ^-cr,  c.  g.,  term. 

ternet,  — ,  — e,  checkered. 

terskel,  — let,  c.  g.,  thresh- 
old. 

ti,  because. 

tid   [ti],  — er,  c.  g.,  time. 

tidlig  [ti'li],  — ,  — c,  early. 

tigge,  I,  to  beg. 

til,  to. 

tilba^ke,  back   (again). 

tilbakestaaende,  (those)  re- 
maining. 

tilbringe,  — bragte,  — bragt, 
to  spend   (time). 

tilbud,  — ,  n.  g.,  offer. 

tilbunds',  to   the  bottom. 

tilfjelds'    [11],  lit.  to  mountain. 

tilfreds  [ — frets],  — ,  — ,  sat- 
isfied. 

tilfaelde,  — r,  n.  g.,  case;  in- 
stance. 

tilfaeldig,  — ,  — e,   incidental. 

tilgaards'  [ — gaars],  to  the 
gaard- 

tiria(tc),  —lot,  — latt,  to  per- 
mit. 

til 'lave,  I,  to  prepare. 


tillid,  c.  g.,  confidence. 

tillidsfuld,  r,  confident. 

tilli^ke,  nlso. 

til'lukke,  I,  to  seal. 

tilret'^te,  aright. 

tilsidst',  to  the  last. 

tilsj0s',  to  sea. 

til'skrive,  to  ascribe. 

til'staa,  to  confess;  to  admit. 

til'stase,  II,  to  fix  up. 

tilste^de,  present;  at  the 
place. 

tilstraek'kelig,  — ,  — e,  suffi- 
cient. 

til'svare,  to  answer  to. 

tilsvarende,   corresponding. 

tilsyn,   n.   g.,   supervision. 

til'tale,   II,   to  address. 

tilveirs',  up  in  the  air. 

time,  — r,  c.  g.,  hour. 

tind  [tinn],  — er,  c.  g.,  (moun- 
tain)  peak. 

tindre,  I,  to  sparkle. 

tin'dren,  sparkling. 

tirs'dag,  Tuesday. 

ti'tel,  — ler,  c.  g.,  title. 

titt,  often. 

tjene,  II,  to  serve;  —  hos — , 
to  work  for  — . 

tjener,  — e,  c.  g.,  servant. 

tjeneste,  service. 

tjor,  — ,  n.  g.,  picket-rope. 

tjore,  I,  to  tether. 

tobak',       g.,  tobacco. 

tog  [tog  or  tag]  — ,  c.  g., 
train. 

toilet   [toalet'],   n.   g.,   toilet. 

tollekniv,  — er,  c.  g.,  sheath 
knife. 

tom'melfinger,   c.   g.,   thumb. 


331 


tomt,  —er,  c.  g.,  lot;  ground 

for   building. 
tone,  — r,  c.  g.,  tone;  tune. 
tone,  II,  to  sound. 
t6p,  — pe(r),  c.  g.,  top. 
tor 'den,  c.  g.,  thunder. 
tordne,  I,  to  thunder. 
tSrs'dag,  Thursday. 
tralle,  I,  to  hum. 
trang,  c.  g.,  need;  desire. 
tran'sitiv,   transitive. 
trap(pe),  — r,  c.  g.,  stair. 
tra'vel,  — t,  — le,  busy. 
tra'velhet,  c.  g.,  bustle. 
trille,  — r,  c.  g.,  trill. 
trille,   I,   to   trill;   to   roll, 
trin,  — ,  n.   g.,   step. 
trippe,   I,   to   mince. 
trive   —   trev   —   trevet,    to 

snatch.  , 

trives,  — des,   to   thrive. 
tro,  c.  g.,  faith. 
tro,   III,   to   believe. 
tro,  — ,  — ,  true. 
trods    [tros],  defiance, 
trodsip;  [ss],  — ,  — e,  defiant. 
trold    [trol],  — ,  n.   g.,  troll; 

elf. 
trolig,  — ,  — e,   credible, 
tromme,  I,  to  drum. 
troskyldig   [ — sjy — ],  — ,  — e, 

unsuspecting. 
true,  I,  to  threaten. 
tryg  [trygg],  — t,  — ge,  safe. 
trykke,  I,  to  press. 
trykkeri',  — er,  n.  g.,  printing- 

oflfice. 
trae,  — r,   n.   g.,   tree;   wood. 
trae(de)  —  traadte  —  traadt, 

to  tread;  to  step. 


traeffe  —  traf  —  truffet,  to 
hit;  to  find;  to  meet. 

traekke  —  trak  —  trukket,  to 
drag;  to  pull. 

traelle,  I,  to  drudge. 

traenge,   II,   to   need. 

traeskjaering,  c.  g.,  wood- 
carving. 

traet   [tret],  — ,  — te,  tired. 

tr0ie,  — r,  c.  g.,  coat;  jacket. 

tr0iekrave,  — r,  c.  g.,  coat- 
collar. 

tr0isam,  — t,  — me,   tiring. 

tun,  — ,  n.  g.,  farm-yard. 

tung   [tong],  r,  heavy. 

tunge,  — r,  c.  g.,  tongue. 

tungsindig,  — ,  —e,  melan- 
choly. 

turde,  to  dare;  see  §80. 

turist',  — er,  c.  g.,  tourist. 

tvang,  c.   g.,  restraint. 

tvert'imot',  on  the  contrary; 
against. 

tvil,  c.  g.,  doubt. 

tvile,   II,  to  doubt. 

tydelig,  — ,  —e,  clear. 

tygge,  I.  to  chew. 

tyk   [tykk],  — t,  — ke,  thick. 

t3mge,  I,  to  weigh;  to  be 
heavy. 

tyng'sel,  c.  g.,  burden. 

tysk,  German. 

tyst,  — ,  — e,   hushed;    quiet. 

taelle  —  talte  —  talt,  to 
count. 

taende  [nn],  to  light;  to  ig- 
nite. 

taenke,  II,  to  think. 

taet  [taett],  — ,  — ^te,  close. 

t0f' fel,  — ^ler,  c.  g.,  slipper. 

t0i,  n.  g.,  cloth;  trash. 


332 


t0ie,   I,   to  stretch.  underlig,    — ,    — e,    queer; 

t^i'^eri,  n.  g.,  foolery.  strange. 

t0m'mer,  n.  g.,  timber.  undervi'se,  II,  to  instruct. 

t0r,    dare;    pres.   tense   of  at      undervisning,    c.    g.,    instruc- 

turde.     See  §80.  tion. 

t0r   [tjzSrr],  r,  dry.  und'gaa,       — gik,       — gaat 

t0rke,  I,  to  dry.  [gaatt],    to    avoid. 
t0rklae(de),  — r,  n,  g,,  hand-      undre  (sig),  I,  to  wonder;  to 

kerchief.  marvel. 

t0rre,  I,  to  dry;  to  wipe.  undres   —   undredes   —   un- 


t0veir,  n.  g.,  thawing  weather. 

ualmin'delig,  — ,  — e,  uncom- 
mon; extremely. 

uavla'delig,  — ,  — e,  contin- 
ual; — ly. 

u'avvendt,   unaverted. 

ubelei'lig,  — ,  — e,  inoppor- 
tune. 

udmerket,  — ,  — ede,  splen- 
did. 

uen'delig,  — ,  —e,  endless. 

u'fravendt,    fixed;     intent; 

-ly. 


dres,   to   wonder. 

undse'lig,  — ,  ^-e,  bashful; 
embarrassed. 

undse'else,  c.  g.,  bashfulness. 

undta'gelse,  — r,  c.  g.,  excep- 
tion. 

undta'gen,  except. 

ung    [ong],  r,   young. 

ungdom,  c.  g.,  youth;  young 
people. 

unge,  — r,   child;  youngster. 

ung'kar,  c.  g.,  young  man. 

ungtrae,  n.  g.,  young  tree; 
sapling. 

universitet ' ,  — er,  n.  g.,  uni- 
versity. 


uhy're,    — ,     — ,     enormous;      uoph0r'lig,    — , 


huge 
uke,  — r,  c.  g.,  week. 


less. 
uorden,  disorder. 


ulei'Ughet,  c.  g.,  that  which  "^o,  c.  g.,  uneasmess;  unrest. 

is  inopportune.  uro'lig,  — ,  — e,   restless. 

ulike,  unequal.  "sams,  unfriendly. 

ulyd,  — ,  c.  g.,  noise.  us'sel,      — t,      usMe,      poor; 

ulykke,  —r,  c.  g.,  misfortune.  wretched, 

ulyk'kelig,  — ,  —e,  unhappy,  ut,  out. 

ulyst,  c.  g.,  dislike.  utaalmo'dig,    — ,   — c,    impa- 

umu'lig,  — ,  — e,  impossible.  tient. 

under   [nn],  under.  utaalmo'dighet,   c.   g.,   impa- 

un'der,  un^dre,    n.  g.,    won-  tience. 

der;  miracle.  utal'Iig,  — ,  — e,  numberless. 


333 


ut'bryte,  — br0t,  — bnitt,  to 
break  out;  to  exclaim. 

ute,  out. 

uten,  without. 

utenad,  by  heart;  from  mem- 
ory. 

utcnfor,  outside   (of). 

utenfra,   from   the  outside. 

utenom,   outside    (of). 

utfald  [11],  n.  g.,  outcome;  re- 
sult 

utfor,  off;   down. 

utfaerd,  c.  g.,  trip. 

utholdenhet,  c.  g.,  endurance. 

ut'rette,   I,   to  accomplish. 

ut'raekke,  — rakte,  — rakt,  to 
extend. 

utsigt,  c.  g.,  view. 

ut'smykke,  I,  to  decorate. 

ut'saette,  — satte,  — sat,  to 
postpone. 

ut'ta,  — tok,  — tat,  to  select; 
to  pick  out. 

ut'tale,  II,  to  express;  to 
pronounce. 

ut'trykke,  I  or  II,  to  ex- 
press. 

uttryksmaate,  — r,  c.  g.,  mode 
of  expression. 

ut'st0te,  II,  to  drop;  to  elide. 

ut'st0telse,  — r,  c.  g.,  drop- 
ping (of  a  letter);  eliding. 

ut'vi(de),  I,  to  extend  (a 
surface). 

ut'vikle,  I,  to  explain;  to  de- 
velop. 

utvortes, — , — ,  external; — ly. 

uvant,  — ,  ^-c,  unaccustomed; 
unusual:  — ly. 

uvcir,  n.  g.,  storm. 


uventet,     — ,     — ede,     unex- 
pected, 
uviss,  r,  uncertain. 

V. 

vaage,  I,  to  dare;  to  risk. 

vaakne,  I,  to  awake. 

vaar,  c.  g.,  spring. 

vaat,  r,  wet. 

vadmel,  c.  g.,  homespun. 

vagt,  — cr,  c.  g.,  watch; 
guard. 

vak'ker,  — t,  vak're,  beauti- 
ful. 

vals,  — er,  c.  g.,  waltz. 

valse,  — te,  — et,  to  waltz. 

vand  [nn],  n.  g.,  water. 

vandflate,  c.  g.,  water  sur- 
face. 

vandledning,  —er,  c.  g.,  aque- 
duct; canal  for  supplying 
water   or   draining. 

vandre,   I,  to  wander. 

vandskille,   n.   g.,   divide. 

vanskelig,  — ,  — e,  difficult. 

vanskelighet,  — er,  c.  g.,  dif- 
ficulty. 

vant,  — ,  — e,  accustomed. 

van'tro,  — ,  — ,  incredulous; 
disbelieving. 

vare,  II,  to  last. 

varm,   r,   warm. 

varme,  c.  g.,  warmth;  fire. 

var'sel,  — let,  n.  g.,  omen. 

varsle,  I,  to  signal. 

varsom,  — ^t,  — me,  careful. 

ved  [ve],  c.  g.,  wood. 

ved   [ve],  with;  by;  at. 

vedholdende,  incessant. 

vedholdent,   continually 


334 


vedhugger,  — e,  c.  g.,  wood- 
cutter. 

vei,  — e(r),  c.  g.,  way;  road. 

veikant,  — er,  c.  g.,  road  side. 

veir  [veir  or  vaer],  n.  g., 
weather. 

veirbitt,  — ,  —e,  weather- 
beaten. 

vekst,  c.  g.,  growth. 

vel,  n.  g.,  welfare. 

vel,  well.     See  §60,  5. 

vel'behag,  n.  g.,  delight, 
pleasure. 

velgjerning,  — er,  good  deed. 

velklaedt,  — ,  — e,  well  dressed. 

vellyd,  euphony. 

velsigne  [ — sing'^ne],  I,  to 
bless. 

velt,  c.  g.,  pile  (of  wood). 

vemodig,  — ,  — e,  sad. 

ven,  — net,  c.   g.,  friend. 

vcnde   [nn],   II,  to  turn. 

vendereise,  — r,  c.  g.,  trip 
(back  and  forth). 

venin^de,  — r,  c.  g.,  lady 
friend. 

venlig,  — ,  — e,   friendly. 

vente,   I,  to  expect;  to  wait. 

ventelig,  presumably. 

ver'bum,  — ber,  n.  g.,  verb. 

ver'den,  — er,  c.  g.,  world. 

verk,  — er,  n.  g.,  works  (of 
an  author,  etc.). 

vers,  — ,  n.   g.,  verse. 

vers,  verse;  poetry. 

vert,  — er,  c.  g.,  host. 

vertin^de,  — r,  c.   g,   hostess. 

vest,   c.  g.,   west. 

vest'enveir,  n.  g.,  storm  from 
the  west. 

vestlig,  — ,  — e,  westerly. 


vestre,  western. 

vet,    n.    g.,    sense. 

vi,  we. 

vidde,  — r,  c.  g.,  plain;  ex- 
panse. 

videnska'belig,  — ,  — e,  sci- 
entific. 

vi'denskap,  — er,  c.  g.,  science. 

videre,    further. 

vie,  I,  to  wed. 

vigtig,  — ,  — e,  important; 
smart. 

vigtighet,  c.  g.,  importance. 

vilje,  — ^r,  c.  g.,  will. 

ville  —  vilde  [11]  —  villet,  to 
will.     See  ^76. 

villig,  — ,  — e,  willing. 

vin,  — e,  c.  g.,  wine. 

vind  [nn],  ^-e,  c.  g.,  wind. 

vinde  [nn]  —  vandt  —  vun- 
det,  to  win. 

vindu,  — er,  n.  g.,  window. 

vinduskarm,  — er,  c.  g.,  win- 
dow sill. 

vinge,  — r,  c.  g.,  wing. 

vinke,  I,  to  wave. 

vin'ter,  — '^re,  c.  g.,  winter. 

virkning,  — er,  c.  g.,  eflFect. 

vis,   n.   g.,   manner;   way. 

vis,  r,  wise. 

vise,  — r,  c.  g.,   (folk-)   song. 

visestump,  c.  g.,  a  short  song. 

vise,  II,  to  show. 

viss,   r,   certain. 

visst,  certainly. 

vist,  adv.  expressing  possi- 
bility. 

vistnok,   no   doubt. 

vite  —  visste  —  visst  (pres. 
vet),  to  know. 

vitug,   r,   sensible. 


335 


vogn  [vongn],  — e(r),  car- 
riage; wagon. 

v5g^e,  I,  to  watch. 

vokal',  — er,  c.  g.,  vowel. 

vdkse  —  vokste  —  vokset,  to 
grow, 

voksen,  — t,  — ne,  grown 
(-up). 

v61d  [11],  c.  g.,  sward;  green 
plain. 

vor  [vaar],  r,  our  (-s). 

Vorherre,  our  Lord. 

v6t,  — ter,  c.  g.,  mitten. 

vred,  r,  angry. 

vrede,  c.  g.,  anger. 

vuggc,  — r,  c.  g.,  cradle. 

vugge,  I,  to  rock. 

vaeg  [veg],  — ge(r),  c.  g., 
wall. 

vaegtavle,  — r,  c.  g.,  black- 
board. 

vaeldig,  — ,  — e,  mighty. 

vaelte,  I,  to  tip. 

vaenne,  I  or  II,  to  accustom. 

vaerdighet,  c.  g.,  dignity. 

vaere  —  var  —  vaeret  [vaert], 
(pres.  er),to  be. 

vaerd(t),  worth. 

vaerelse,  — r,  n.  g.,  room. 

vaerre,  worse. 

vaerst,  worst. 

vac 'sen,  — er,  n.  g.,  being. 

vaeve,  I,  to  weave. 


Y. 

y'derst,  outmost. 
ydmyg,  r,  humble, 
ydmyghet,  c.  g.,  humility. 
3mdig,  — ,  — «,  charming. 


yndlingsplads    [nn — ss],     fa- 
vorite place, 
yngre,  younger, 
yngst,  — ,  — e,  youngest, 
ypperlig,  — ,  — e,  excellent 
yppcrste,    most   excellent, 
ytre,   outer, 
yt'terst,  — ,  — e,  outmost. 

ae'del,  — t,  aed'^le,   noble, 
seldre,  older, 
aeldst,  — ,  — e,  oldest, 
selling,  — er,  c.  g.,  duckling, 
aerb^'dig,  — ,  —e,  respectful. 
serb0dighet,  c.  g.,  respect, 
acre,  c.  g.,  honor. 
aeresf0lelse,  — r,  c.  g.,  sense 

rf  honor. 
aergjer'rig,  — ,  — e,  ambitious. 
aerlig,  — ,  —e,  honest, 
aerme,  — ^r,  n.  g.,  sleeve, 
act    [et],  — ter,  c.   g.,  family 

(including   ancestors). 
setled,  — ,  n.  g.,  generation. 

0. 

0de,  desolate. 

0delaBgge,  —la,  — lagt,  to 
destroy. 

0ie,  0ine,  n.  g.,  eye. 

0ieblik,  — ^ke,  n.  g.,  moment. 

0ieblik'kelig,  immediately. 

0iel6k  [ — lak],  — ,  n.  g.,  eye- 
lid. 

0iemerke,  at  ta  — ,  to  size 
up;  to  judge. 

0iensynlig.  evidently. 

0ks,  — e(r),  c,  g.,  ax. 


336 

01,  n.  g.,  ale;  beer.  0stlig,  — ,  — c,  easterly. 

0n8ke,  — r,  n.  g.,  wish.  08tre,  eastern. 

0nske,  I,  to  wish.  0ve,  I,  to  train;  to  practise. 

0re,  —n,  n.  g.,  ear.  0'ver8t,  — ,  — e,  uppermost. 

08t,  c.  g.,  east.  0vre,  upper. 


ENGLISH  -  NORSE  VOCABULARY. 


a,  an,  en,  c.  g.;  et,  n.  g. 
able,  flink,  r;  dugelig,  — ,  — e. 
about,  om;  omtrent;  paa. 
accompany,    f0lge    (med)    — 

fulgte  —  fulgt. 
add,  f^ie  til,  I. 
admire,  beundre,  I. 
afraid,  raed,  — ,  — de;  bange, 

t       • 
after,  efter. 
afternoon,    eftermiddag,    — e, 

c.   g. 
again,  igjen. 
ago,    siden. 

agree,  komme   overens. 
agricultural  school,  agronom- 

skole,  c.  g. 
all,  al,  — t,  — le. 
almost,    nassten. 
alone,  alene. 
along,   med;   langs. 
aloud,   hjz(it. 

alphabet,   alfabet,  — er,   n.   g. 
already,  alt. 
also,  ogsaa. 
always,  altid. 

ambition,   asrgjerrighet,  c.  g. 
among,  blandt. 
amuse,  more,  I. 
animal,  dyr,  — ,  n.  g. 


another,   en  anden. 

answer,   svare,   II;    svar,   — , 

n.   g. 
any,  nogen,  c.  g.;  noget,  n.  g.; 

nogen,  pi. 
anybody,  nogen. 
anyhow,  allikevel. 
anything,  noget. 
anywhere,  nogensteds. 
apple,  eple,  — r,  n.  g. 
apply,   anvende,    II, 
April,  april. 

architecture,  arkitektur,  c.  g. 
arm,  arm,  — e(r),  c.  g. 
arrive,   komme,  ankomme,   I. 
art,  kunst,  c.  g. 
as,  da;  siden;  som;  saa. 
ask,  spj^rre  —  spurte  —  spurt; 

be  —  bad  —  bedt. 
asleep,   isfivn. 
at,  ved;  paa;  ad;  av. 
August,  august, 
auction,  auktion,  — er,  c.  g. 
aunt,  tante,  — r,  c.  g. 
autumn,  hjzfst,  c.  g. 
awake,  vaakne,  I;  (adj.)  vaa- 

ken,  — t,  — ne. 
aware,    at    vite    av    (vite   — 

visste  —  visst). 
away,  bort;  borte. 
awhile,  en  stund. 


338 


B. 

back,   (adv.)   tilbake. 

bad,  ond,  r. 

bank,  bank,  — er,  c.  g. 

bare,  bar,  r. 

barn,  fj>s,  — ,  n.  g. 

battleship,  krigsskib,  — ,  n.  g. 

be,  vaere  (pres.:  er)  —  var  — 

vaeret. 
bear,  bsere  —  bar  —  baaret; 

taale,   II. 
beautiful,   vakker,   — t,   — re; 

skj(5n,  — t,  — ne. 
because,  fordi. 
become,  bli  —  blev  —  blit. 
before,  (adv.)  fjzJr;  fj^rend. 
begin,  begynde,  II. 
believe,  tro,  III. 
belong  (to),  h^re  med   (til); 

tilh5zJre,   II. 
below,  nedenfor;  under, 
best,  bedst. 
better,  bedre. 
between,  (i)mellem. 
beyond,   bakenfor;   bak. 
bid,  by  —  hfid  —  budt. 
big,   stor,  r. 
black,   sort,  — ,  — e. 
blackboard,  vaegtavle,  — r,  c. 

g. 
blow,  blaase,   II. 
boat,  baat,  — er,  c.  g. 
book,  bok,  ■^er,  c.  g. 
borrow,  laane,  II. 
both,   begge ;   both and, 

baade eg. 

boy,  gut,  — ter,  c.  g. 
bread,  br^d,  n.  g. 
breakfast,  frokost,  c.  g. 
bridge,  bro,  — er,  c.  g. 


bright,  blank,  r. 

bring,    bringe    —    bragte    — 

bragt. 
broad,  bred,  r. 
broom,  sopelime,  — r,  c.  g. 
brother,   bror    (broder),  br0- 

dre,   c.   g. 
brotherhood,    broderskap,    n. 

g- 
build,  bygge,  I. 
building,  bygning,  — er,  c.  g. 
bulge  out,  vokse  ut. 
burden,  byrde,  — r,  c.  g. 
burn,  braende,  II. 
bush,  busk,  — e(r),  c.  g. 
but,   men;    (adv.)   bare, 
butter,  sm^r,  n.  g., 
buy,   kjVpe,    II. 
by,  ved. 


cake,  kake,  — r,  c.  g.;  kringle, 

— r,  c.  g. 
call,  kalde,  II,  is  called,  kal- 

des;  heter,  II. 
can,  kan.     See  kunne. 
capital,  hovedstad,  — staeder, 

c.   g. 
car,  vogn,  — e(r),  c.  g. 
care,  bry  (sig),  III  or  bry  — 

brjzid  —  brydt. 
case    (in    gram.),    kasus,    — , 

n.  g. ;  form,  — er,  c.  g. 
cathedral,  domkirke,  — r,  c.  g. 
catch,  fange,  I. 
century,    aarhundrede,    — r, 

c.  g. 
ceremony,  festlighet,  — cr,  c. 

S- 
chair,  stol,  — e(r),  c.  g. 


339 


chalk,  kridt,  n.  g. 
change,  forandre   (sig),  I. 
chapter,  kapitel,  — ler,  n.  g. 
chase,  jage,  I. 
cheap,  billig,  — ,  — e. 
cheerful,  tnunter,  — t,  — re. 
cheese,  ost,  c,  g. 
chemistry,  kemi,  c.  g. 
child,  barn,  — ,  c.  g. 
children,  barn. 
Christmas,  jul,  c.  g. 
church,  kirke,  — r,  c.  g. 
city,  by,  — er,  c.   g. 
class,  klasse,  — r,  c.  g. 
classic(al),  klassisk,  — ,  — e. 
classify,   inddele,    II;   klassi- 

ficere,   II. 
classroom,  klassevaerelse,  — r, 

n.  g. 
clear,  klar,  r;  — ly,  klart. 
clear  (adv.),  like, 
cliff,  berg,  — ,   n.   g.;   klippe, 

— r,   c.  g. 
clock,  klokke,  — er,  c.  g. 
close,  avslutte,  I;  (adv.)  nser; 

close  by,  nzer  ved,  like  ved. 
clothes,  klse(de)r. 
coast,  ake  —  akte  —  aket. 
coast,  kyst,  — er,  c.  g. 
coffee,  kaffe,  c.  g. 
cold,  kold,  r. 

collection,  samling,  — er,  c.  g. 
come,  komme  —  kom  —  kom- 

met. 
common   gender,   faelleskj^n, 

n.   g. 
communion,  altergang;  go  to 

— ,  gaa  til  alters. 
compare,     sammenligne,      I; 

komparere,  II. 
comparison,        komparation, 


r.    c.    g.;     gradb}z(ining, 

— €r,  c.  g. 
comparative,  komparativ. 
compose,    digte,    I;    kompo- 

nere,  II. 
complain,  klage,  I. 
concept,  forestilHng,  — er,  c. 

g- 
confirm,  konfirmere,  II. 
confirmation,      konfirmation, 

— er,  c.  g. 
confusion,     forvirring,    ^r, 

c.  g. 
consist,  bestaa  (av). 
consonant,    konsonant,   — er, 

c.  g. 
constantly,  stadig. 
converse,  konversere,  II. 
could,  kunde. 
country,  land,  — ,  n.  g. 
courage,  mot,  n.  g. 
course,  kursus,  kurser,  n.  g. 
cousin,  sjz<skendebarn,  — ,  n.  g. 
cover,   daekke,   I. 
cream,  fl^te,  c.  g. 
cry,  graate  —  graat  —  graatt; 

rope,  II. 
culture,  dannelse,  c.  g. 
cultured,  dannet,  — ,  — ede. 
cup,  kop,  —per,  c.  g. 
curtain,  gardin,  — er,  c.  g.  or 

n.  g. 
cut,  skjaere  —  skar  —  skaa- 

ret. 

D. 

dance,    danse    —    danste    — 

danset;  dans,  — e,  c.  g. 
dark,  m^rk,  r. 
daughter,  datter,  dfitrt,  c  g. 


340 


day,  dag,  — c,  c.  g. 

decide,    beslutte,  I;  bestemme 

(sig)  —    bestemte    —    be- 

stemt. 
decision,   beslutning,  — er,  c. 

g- 
decorate,  (ut)smykke,  I. 
deep,  dyp,  r. 
degree,  grad,  — er,  c.  g. 
departure,   reise,  c.  g. 
depend   on,   komme  an   paa; 

stole   paa. 
deserve,  fortjene,  II. 
desk,  pult,  — er,  c.  g.;   kate- 

ter,  — re,  n.  g 
dessert,  dessert,  c.  g. 
die,  df^  —  d^de  (p.  part,  not 

used), 
diligent,  flittig,  — ,  — e;  flink, 

r. 
dinner,  middag,  — e,  c.  g. 
disappoint,  skuife,  I. 
dish,  skaal;  ret  (mat), 
divide,  dele,  II. 
do,  gjjzfre  —  gjorde  —  gjort. 
dog,  hund,  — e(r),  c.  g. 
door,  dj^r,  — e(r),  c.  g. 
doubled  fist,  knyttede  haand. 
doubt,  tvil,  — ,  c.  g.;  tvile,  II. 
down,    ned;    nede. 
drama,  drama,  — er,  n.  g. 
draw,  drage  —  drog  —  dra- 

get. 
dream,    dr^mme    —    drj^mte 

—    dr^mt;     (noun)     dr0m, 

— me(r),   c.   g. 
dress,  klje    (sig),  III. 
drink,  drikke  —  drak  —  druk- 

ket 


E. 

each,  hver,  c.  g.;  hvert,  n.  g. 
each  other   (of  two),   hinan- 

den;    (of  more   than   two), 

hverandre. 
ear,  fire,  pi.  jrfre(r)   or  ^ren, 

c.  g. 
early,  tidlig,  — ,  — e. 
east,  0st,  c.  g. 
easy,  let,  — ,  — te. 
eat,  spise,   II. 
edge,  kant,  — er,  c.  g. 
edge    (of  a  cliff),  bergkant. 
egg,  egg,  — ,  n.  g. 
either.. or,    enten.  .eller;    not 

.  .either,  ikke.  .heller, 
else,     ellers;     anything     else, 

noget  andet. 
end    (v.),  ende,   II;  slutte,   I. 
engineer,    togfjzJrer;    lokomo- 

tivf^rer,  — e,  c.  g. 
entirely,  aldeles. 
entrance,    indgang,    — e(r), 

c.  g. 
erect,  opf^re,  II. 
especially,   isser. 
evening,  kveld,  — e(r),  c.  g.; 

aften,  — er,  c.  g. 
ever,     (=     all    time),    altid; 

(=  any  time),  nogen  gang, 
every,  hver,  c.  g.;  hvert,  n.  g. 
everything,  alting;   alle   ting. 
exactly,  akkurat;   nfiiagtig. 
expect,  vente,   I. 
explain,  forklare,  II. 

F. 

fairytale,  eventyr,  — ,  n.  g. 

fall,  hj^st,  c.  g. 

fall,  falde  —  faldt  —  faldt 


341 


far,  langt. 

farewell,  farvel. 

farm,  farm,  — e,  c.  g. 

farmer,  farmer,  — e,  c.  g. 

farther,  laenger(e). 

father,  far   (fader),  c.  g. 

feel,  f0le,  II. 

few,  faa   (comp.    faerre,  supl. 

faerrest). 
fiction,  skj^nlitteratur,   c.  g. 
figure,  regne,   I. 
find,  finde  —  fandt  —  fundet. 
finger,  finger,  — re,  c.  g. 
fire,  ild,  c.  g.;  varme,  c.  g. 
fireplace,  ildsted,  — er,  n.  g.; 

aare,  — r,  c.  g.;  peis,  c.  g. 
fjord,    fjord,    — e(r),    c.    g.; 

strand,  — e,  c.  g. 
floor,  gulv,  — ,   n.  g. 
flow,  flyte  —  fl^t  —  flytt. 
fluently,    flytende. 
for,  for;   for  today,  til   idag. 
forest,  skog,  — e(r),  c.  g. 
forget,  glemme   —  glemte  — 

glemt. 
fork,  gafTel,  gafler,  c.  g. 
form   (v.),  danne,  I. 
free,  fri,  r. 
friend,    ven,    — ner    (masc.) ; 

veninde,  — r,   (fern."), 
from,  fra;  av. 
fruit,  frugt,  c.  g. 
funny,    (adj.)    rar,    r,    (adv.) 

rart. 
furniture,  mj^bler;     m  j!^  b  1  e- 

ment. 
future,   fremtid,   c.    g.;    futu- 

rum. 
future  perfect,   futurum   eks- 

aktum;  f^rfremtid. 


Q. 

gender,    kj^n,     (def.     — net), 

genitive,    genitiv,   c.   g.;    eie- 

form,  c.  g. 
gentleman,  herre,  — r,  c.  g. 
get,   faa  —  fik  —  faat. 
get  lost,  gaa  sig  bort;   tulle 

sig  vaek. 
get  rid  (of),  bli  kvit. 
give,  gi  —  gav  —  git. 
glacier,   (sne)bra5,  — er,  c.  g. 
glide,  gli(de)  —  gled  —  gle- 

det. 
glove,  hanske,  — r,  c.  g. 
go,  gaa  —  gik  —  gaat. 
goal,  maal,  — ,  n.  g. 
goat  (he-goat),  bukk,  — e(r), 

c.  g. 
god,   gud,  — er,   c.  g. 
gold,  guld,  n.  g. 
gold  watch,  guldur,  n.  g. 
good,   god,   r. 
great,  stor,  r;  storslagen,  — t, 

— ne. 
Greek,   graesk;    (adj.)    graesk, 

greet,  hilse,  II. 
grind,  male,  II. 
grow,     vokse;     grown     up, 

V*.  ksen,  — t,  — ne. 
guest,  gjest,  — er,  c.  g. 

H. 

half,  halv,  r. 

hang,  haenge,  II. 

happen,  haende,  II;   ske,  III. 

happy,  glad,  — ,  — e;  lykkelig. 


342 


hard,  haard,  r;  vanskelig,  — , 

hat,  hat,  — ter,  c.  g. 
head,  hode,  — r,  n.  g. 
heart,    hjerte,   — r,    n.    g.,    to 

know   by   heart,   at    kunne 

utenad. 
Heaven,     him(me)len;     him- 

merike   (less  common). 
heavy,  tung,  r. 
heights,  h^ider   (pi.)- 
here,  her. 

hero,  belt,  — e(r),  c.  g. 
high,  hjzfi,  r. 
hill,  bakke,  — r,  c.  g. 
hire  out,  ta  tjenestc. 
hold,  take  — ,  ta  fat. 
home,    hjem,    — ,    n.    g.;    at 

home,  hjemme. 
honor,  sere,  c.  g. 
horse,  best,  — e(r),  c.  g. 
hotel,  hotel,  — ler,  n.  g. 
hour,  time,  — r,  c.  g. 
house,  bus,  — ,  n.  g. 
how,  hvorledes,  bvordan;  how 

(many),  bvor   (mange). 
hurry,  skynde  (sig),  II. 
hut,  bytte,  — r,  c.  g. 


idler,  dagdriver,  — e,  c.  g. 

if,  om;  dersom. 

ill,  syk,  r. 

imagine    (=understand),   be- 

gripe  —  begrep  —  begrc' 

pet. 
immediately,   straks. 
imperative,   imperativ. 
important,  vigtig,  — ,  — e. 


in,  i;  om;  ind(e). 

indicative,  indikativ. 

inflect,  b0ie  —  bjzJide  (-et)  — 

hfiid   (-et). 
inflection,  brining,  — er,  c.  g. 
inhabitant,     indbygger,     — e, 

c.  g. 
ink,  blaek,   n.  g. 
inside,  inde;   indenfor. 
instruction,     undervisning, 

c.  g. 
interesting,     interessant,    — , 

interrogative,  spjzfrgende. 
into,  ind;  ind  i. 
invite,    indby    —    indbjzJd    — 
indbudt;  be  —  bad  —  budt. 
island,  ^,  — er,  c.  g. 


J. 

jump,   boppe,   I. 


K. 

keep,  bebolde  —  beboldt  — 

beboldt. 
keep  on,  bolde  paa  (med). 
kind    (n.),   slag,  n.   g.;   many 

kinds     of,     mange     slags; 

(adj.)   snild,  r. 
king,  konge,  — r,  c.  g. 
kitchen,  kjjzikken,  — er,  n.  g. 
knife,  kniv,  — e(r),  c.  g. 
know,     kjende,     II;    vite    — 

visste  —  visst  (pres.  t.  vet); 

kunne  —  kunde  —  kunnet 

(pres.   t.   kan). 


343 


lad,  gut,  — ter,  c.  g. 
lady,  dame,  — r,  c.  g. 
lake,  indsjj?(,  — er,  c.  g.;  vand, 

—   n.  g. 
land,  land,  n.  g. 
large,  stor,  r. 
last,  sidst,  — ,  — e. 
late,  sen,  r. 
Latin,  latin,  c.  g.;   (adj.)  la- 

tinsk,  — ,  — e. 
laugh,  le  —  lo  —  ledd;  latter, 

c.  g. 
leaf,  blad,  — (e),  n.  g. 
learn,  laere,  II. 
least,  mindst. 
leave,  (v.)  gaa  —  gik  —  gaat; 

reise,  II. 
left,     (adj.)     venstre;     (adv.) 

igjen. 
leg,  ben,  —   n.  g. 
lend,  laane,  II. 
less,  mind  re. 
lesson,  lekse,  — r,  c.  g. 
let,  la  —  lot  —  latt. 
letter  (of  alphabet),  bokstav, 

— er,   c.   g. 
letter    (of     correspondence), 

brev,  — ,  n.  g. 
library,  bibliotek,  — er,  n.  g, 
lie  (recline),  ligge  —  laa  — 

ligget. 
lie,  lyve  —  IjzJi  —  I0iet;   (n.) 

l^gn,  — e,  c.  g. 
light   (weight),  let,  — ,  — te; 

(color),  lys,  r. 
light,  (v.)  tasnde,  II. 
lighthouse,  fyrtaarn,  — ,  n.  g. 
like,    (v.)  like,  II;(adj.)lik,r. 
line,  linje,  — r,  c.  g. 


literature,  litteratur,  c.  g. 
little,  (ad.)   liten,  c.  g.;  litet, 

n.  g.;  smaa,  pi.;   def.   lille. 
live,  leve  —  levde  —  levet  (to 

exist);  bo,  III  (to  reside), 
long,  lang,  r. 
long,  laengte,  I;  stunde  (efter 

noget),  I. 
look,  se  —  saa  —  set. 
looks,  utseende,  n.  g. 
lose,  miste,  I. 
low,  lav,  r. 

M. 

man,  mand,  *,  c.  g. 

many,  mange. 

march,  mar  sj  ere,  II;  (n.) 

marsj,  — er,   c.   g. 
mathematics,  matematik,  c.  g. 
may,  kan.     See  kunne. 
meal,  maaltid,  — er,  n.  g. 
mean,  bety,  III;  (adj.)  slem, 

— t,  — me. 
meat,  kj^t,  n.  g. 
meet,  mjz(te  —  m^tte  —  m(i<tt; 

trasffe  —  traf        truffet. 
meeting,  m^te,  — r,  n.  g. 
melody,  melodi,  — er,  c.  g. 
melt,  smelte,   I. 
memory,  hukommelse,  c.  g.; 

read    from    memory,    laese 

utenad. 
merely,  bare. 

middle  (of),  midt  (i  or  paa). 
might,  magt,  c.  g. 
milk,  melk,  c.  g. 
minute,  minut,  — ter,  c.  g. 
mirror,  speil,  — ,  n.  g. 
mirror,  speile,  II. 
mode  (mood),  modus;  maate. 


344 


mon^,  p6nger,  (def.)  pen- 
gene. 

month,  maaned,  — er,  c.  g. 

moon,  maane,  — r,  c.  g 

more,  mere;  flere. 

morning,  morgen,  — er,  c.  g. 

mother,  mor  (moder),  m(z(- 
dre,  c.  g. 

motley,  broget,  — ,  — ede. 

mountain,  fjeld,  — ,  n.  g. 

much,  meget. 

must,  maa  —  maatte  —  maat- 
tet. 

N. 

name,  navn,  — ,  n.  g. 

narrow,  smal,  r. 

near,  naer. 

nearly,   naesten. 

necessary,  n^dvendig,  — , — e. 

needle,    naal,    — e(r),    c.    g.; 

needle's  eye,  naalej^ie,  n.  g. 
neighborhood,    b  y  g  d,    — er, 

c.  g. 
neighboring     district,     nabo- 

bygd,  — er,  c.  g. 
neither,  teller  (ikke);  neither 

of    them,    ingen    av    dem; 

neither . .  nor,     hverken . .  el- 

ler. 
neuter   gender,   intetkj0n. 
never,  aldrig. 
new,  ny,  r. 
next,     (adj.)     naeste;     (adv.) 

nsest. 
nicely,  fint;  vakkert. 
night,  nat,  •"ter,  c.  g. 
no,   nei. 

noise,  st0i,  c.  g. 
nominative,  nominativ;  naev- 

neform,  c.  g. 


Nors6,    tiorsk,    c.    g.;    (adj.) 

norsk,  — ,  — e. 
not,  ikke. 
note,  take  note  of,  ta  merke 

av. 
noted,  bekjendt,  — ,  — e. 
nothing,    ingen    ting;    intet; 

ikke  noget. 
notice,  merke,  I;  laegge  merke 

til. 
notion,  have  a  notion  to,  ha 

lyst  til. 
noun,  substantiv,  — er,  n.  g.; 

navnord,  — ,  n.  g. 
now,  nu. 
number,   nummer,   numre,   n. 

g.;  antal. 


O. 

ocean,  hav,  — ,  n.  g. 

of  (sign  of  poss.)  -s;  (prep.) 
av;  i. 

office,  kontor,  — er,  n.  g. 

often,    ofte;   titt. 

old,    gammel,  — t,   gamle. 

oldest,  aeldst. 

once,  en  gang;  (adv.)  engang. 

one  (numeral),  en;  ett. 

one  (indef.  pro.),  man;  en. 

only,  bare. 

or,  eller. 

other,  anden,  c.  g.;  andet,  n. 
g.;   andre,   pi. 

other  things,  andre  ting;  an- 
det. 

ought,  burde. 

out,  ut;  ute. 

over,  over;  over  there,  der- 
borte. 


345 


overcome,  overvinde,  — vandt, 

— vundet. 
own,  (adj.)  egen,  eget,  egne; 

(v.)  eie  —  eide  —  eid  (or 

eiet). 


P. 

pain,  smerte,  — r,  c.  g. 

paper,  papir,  — ,  n.  g.;  avis, 
— er,  c.  g. 

parents,  foraeldre;  grand  par- 
ents, bedsteforaeldre. 

park,  park,  — er,  c.  g. 

parlor,  stue,  — r,  c.  g.;  salon, 
— er,  c.  g. 

participle,  particip,  — ier, 
n.  g. 

part,  part,  — er,  c.  g.;  del, 
— e,   c.   g. 

party,  selskap,  — er,  n.  g. 

pass,  slippe  (frem)  —  slap  — 
sluppet. 

passenger,  passager,  — er,  c. 

g- 
past,  fortid,  c.  g. 
past  perf-ct,  pluskvamperfek- 

tum;  f^rfortid. 
past  tense,   fortid,   imperfek- 

tum. 
pay,  betale,  II;  pay  attention 

to,  laegge   merke  til. 
pear,  paere,  — r,  c.  g. 
pen,  pen,  — ner,  c.  g. 
pencil,  blyant,  — er,  c.  g. 
people,  folk,  n.  g. 
perhaps,  kan  hsende,  II;  kan- 

ske. 
physics,  fysik,  c.  g. 
picture,  billede,  — r,  n.  g. 


pier,  brygge,  — r,  c.  g. 
place,  sted,  — er,  n.  g.;  plads, 

— e(r),  c.  g. 
plate,  tallerken,  — er,  c.  g. 
play,  sKuespil,  — ,  n.  g. 
play,  leke,  II;  spille  —  spilte 

—  spilt. 

playmate,  lekekamerat,   — er, 

c.  g. 
poem,  digt,  — ,  n.  g. 
poetic,  poetisk,  — ,  ^-e. 
poetry,  poesi,  c.  g.;  vers, 
point,  peke,  II. 
polite,  hjiJflig,  — ,  — e. 
poor,  fattig,  — ,  — e;  daarlig, 

poorly,  daarlig. 
positive,  positiv,  r. 
postpone,  utsaette  —  utsatte 

—  utsat. 

potato,  potet,  — er,  c.  g. 
poverty,  fattigdom,  c.  g. 
praise,  ros,  c.  g. 
praise,  rose,   II. 
predicate,   praedikat,  — er,   n. 

g- 
predicate    complement,    prae- 

dikatsord,  — ,  n.  g. 
prepare,  forberede,  II. 
preposition,  praeposition,  — er, 

c.  g. 
present,  gave,  — r.  c.  g. 
present  tense,    praesens;    nu- 

tid. 
present     perfect,    perf ektum ; 

f^rnutid. 
pretend,  late  (som)  —  lot  — 

latt. 
price,  pris,  — er,  c.  g. 
principal  tense,  hovedtid. 
private,  privat,  — ,  — e. 


346 


production,  verk,  — er,  n.  g. 
pronoun,  pronomen,  ^-er,  n. 

g- 
pronounce,  uttale,  II. 
property,  gods,  n.  g. 
protect,  beskytte,  I. 
proud,  stolt,  — ,  — e. 
proove,  bevise,  II. 
pupil,  elev,  — er,  c.  g. 

Q. 

quarter  (of  an  hour),  kvar- 
ter  or  kvart,  n.  g.;  ( —  of  a 
dollar),  kvart,  c.  g. 

queer,  rar,  r. 

question,  sp^rsmaal,  — ,  n.  g. 

quit,  slutte,  I. 

quite,  ganske;  noksaa. 

R. 

railway,  jernbane,  — r,  c.   g. 

raise,  Ijz^fte,  I. 

read,  laese,  II. 

reading,    (gerund)     at    laese; 

(abst.  n.)  laesning. 
ready,  faerdig,  — ,  — e. 
really,    virkeli       egentlig. 
reason,  grund,  — e,  c.  g. 
receive,  faa  —  fik  —  faat. 
recognize,  kjende  igjen,  II. 
reflexive,  refleksiv. 
relative,  relativ. 
remarkable,  merkelig,  — ,  — e. 
remember,  huske,   I;  komme 

ihu. 
remind,  minde,  11. 
reputation,  ord,  n.  g.;  rygte, 

— r,  n.  g. 
require,  krscve,  — de,  — et. 


responsibility,   ansvar,  — ,  n. 

g- 
return,    (v.)    komme  tilbake; 

(n.)  hjemkomst. 
rich,  rik,  r. 

'rid,  get  rid  — ,  bli  kvit  — . 
ride  (a  horse),  ride  —  red  — 

redet. 
ripple,  krusning,  — er,  c.  g. 
river,  elv,  — e(r),  c.  g. 
road,  vei,  — e(r),  c.  g. 
roof,  tak,  — ,  n.  g. 
room,  vaerelse,  — r,  n.  g. 
row,  ro,  III. 
rug,  teppe,  — r,  n.  g. 
run,    springe    —    sprang    — 

sprunget. 
rush,  storme,  I. 


S. 


salmon,  laks,  c.  g. 

same,  samme. 

satisfied,  tilfreds,  — ,  — e. 

saucer,  skaal,  — e(r),  c.  g. 

say,  si(ge)  —  sa  —  sagt. 

school,  skole,  — r,  c.  g.;  at 
school,  paa  skolen. 

schoolmaster,  skolemester, 
c.    g. 

scientific,  videnskabelig;  sci- 
entific course,  realkursus. 

sea,  sjV,  — er,  c.  g. 

season,  aarstid,  c.  g. 

seat,  basnk,  — e(r),  c.  g. 

second,  sekund,  — er,  n.  g.  or 
c.  g. 

secondary  tense,  bitid,  — er, 
c.  g. 

see,  se  —  saa  —  set. 


347 


•eem,  syncs  —  syntes  —  syn- 

tes. 
sell,  saelge  —  solgte  —  solgt. 
send,  sende,  II. 
sentence,  saetning,  — er,  c.  g. 
serve,  servere,  II. 
several,  mange;  flere. 
severe,  streng,  r. 
shall,  skal.    See  skulle. 
shine,  skinne,  II. 
ship,  skib,  — ,  n.  g. 
shirt-sleeves,   skjorteaermer. 
shore,  strand,  — e(r),  c.  g. 
short,  kort,  — ,  — e. 
should,  skulde;  burde. 
show,  vise,  II. 
sick,  syk,  r. 
side,  side,  — r,  c.  g. 
sigh,  suk,  — ;   (def.)   sukket. 
sign,  tegn,  — ,  n.  g. 
simple,  simpel,  — ,  — le. 
sing,  synge    —  sang  —  sun- 
get, 
sister,  sj^ster,  s^stre,  c.  g. 
sit,  sitte  —  sat  —  sittet. 
skerry,  skjasr,  — ,  n.  g. 
skip,    r^mme    —    r^mte    — 

r^mt. 
sled,  kjaelke,  — r,  c.  g. 
sleep,  sove  —  sov  —  sovet; 

(n.)   sfivn. 
slink,  smyge  —  s.mjrfg  —  sm^- 

get. 
small,  liten,  litet,  smaa  (pi.), 
snow,  (v.)  sne,  III;  (n.)  sne, 

c.  g. 
snowstorm,  snestorm,  — e(r), 

c.  g. 
so,  saa. 

soil,  jord(bund),  c.  g. 
soldier,  soldat,  — er,  c.  g. 


some,  nogen,  c.  g.;  noget,  n. 

g.;  nogen  (pL). 
somehow,  paa  en  eller  anden 

maate. 
someone,  nogen. 
something,  noget. 
sometimes,  sommetider. 
son,  sfin,  — ner,  c.  g. 
soon,  snart. 

sorrow,  sorg,  — er,  c.  g. 
speak,  tale,   II;    snakke,   I. 
speaker,  taler,  — e,  c.  g. 
speed,  fart,  c.  g. 
spend  (time),  tilbringe  —  til' 

bragte  —  tilbragt. 
splendid,  prsegtig,  — ,  — e. 
spoon,  ske,  — er,  c.  g. 
spring,  vaar,  c.  g. 
stairway,  trap,  — per,  c.  g. 
stand,  staa —  stod  —  staat. 
stand  (to  bear),  taale,  II. 
star,  St j erne,  — r,  c.  g. 
stare,   stirre,    I. 
stay,  bli  —  blev  —  blit. 
steamer,  damper,  — e,  c.  g.; 

dampbaat,  — er,  c.  g. 
step,  trin,  — ,  n.  g. 
still,  stille;  still  more,  endnu 

mer. 
sting,  stikke  —  stak  —  stuk- 

ket. 
stool,    baenk,    — e(r),    c.    g.; 

krak,  — ke(r),  c.  g. 
stop,    stoppe,    I;    stanse    — 

stanste  —  stanset. 
store,  butik,  — ker,  c.  g. 
storehouse,  stabbur,  — ,  n.  g. 
story,  fortaelling,  — er,  c.  g.; 

( —   in   a   building),   etage, 

— r,  c.  g. 
straight,  ben,  r. 


348 


stream,    str^m,    — me,    c.  g.; 

elv,    — e(r),     c.     g.;     baek, 

— ke(r),  c.  g. 
street,  gate,  — er,  c.  g. 
strike,  slaa  —  slog  —  slaat. 
striking,  trseffende;  slaaende. 
struggle,  kjaempe,   I. 
student,  elev,  — er,  c.  g.;  stu- 
dent, — er,  c.  g. 
study,   studere,   II;   laese,   II. 
style    (of    building,    writing, 

etc.),  stil,  c.  g. 
subject,  fag,  — ,  n.  g.;  (gram.) 

subjekt,  — er,  n.  g. 
subjunctive,  konjunktiv. 
succeed,  he    would    succeed, 

det  vilde  lykkes  ham. 
such,  saadan,  — t,  — ne. 
sugar,  sukker,  n.   g. 
summer,  sommer,  — re,  c.  g. 
sun,  sol,  — e,  c.  g. 
Sunday,  s0ndag. 
sunshine,  solskin,  n.  g. 
superlative,  superlativ. 
supper,  aftensmat,  c.  g. 
sure,  sikker,  — t,  — re. 
surprise,     overraskelse,     — r, 

c.  g. 
surroundings,       omgivelser 

(pl.). 
swallow,   svelge,   I. 
swear,  bande,  II. 
sweet,  s0t,  r. 

T. 

take,   ta  —  tok  —  tat;  take 

dinner,  spise  middag. 
taste,  smake,  II. 
tea,  te,  c.  g. 
teach,  laere,  II;  undervise,  II. 


teacher,  laerer,  — e,  c.  g. 

tear,  taare,  — r,  c.  g. 

tell,    fortaelle   —   fortalte   — 

fortalt. 
tense,  tid,  — er,  c.  g. 
term,  termin,  — er,  c.  g. 
test,  pr^ve,  — r,  c.  g. 
than,  end. 
thankful,     taknemmelig,     — , 

that,  (rel.  pron.)  som;  (conj.) 

at. 
the,  definite  article.    See  §17. 
then,  da. 
there,  der. 
thick,  tyk,  — t,  — ke;  taet,  — , 

— te. 
thing,  ting,  — ,  c.  g. 
think,    taenke,    II;    think    of 

— ,  holde  av  — . 
through,    (i)gjennem. 
thought,  tanke,  — r,  c.  g. 
till,   til;   indtil. 
timber,  tjz$mmer,  n.  g. 
time,  tid,  c.  g.;  gang,  c.  g. 
tired,  traet,  — ,  — te. 
to,  til. 
today,  idag. 
together,  sammen. 
too,  for;   ogsaa. 
torch,  tyrispik,  — ke(r),  c.  g. 
toward,   imot;   heniniot. 
town,  by,  — er,  c.  g. 
track,  spor,  — ,  n.  g.;  sporvei, 

— e(r),  c.  g. 
train,  tog,  — ,  n.  g. 
tree,  trae,  — r,  n.  g. 
trip,  tur,  — e,  c.  g. 
trout,   (Z<rret,   c.   g. 
truth,  sandhet,  — er,  c.  g 


349 


try,  pr^ve  —  pr^vde  —  pr^vd 

(or  -et). 
tumble,  tumle,  I. 
tunnel,  tunnel,  — ler,  c.  g. 

U. 

uncle,  onkel,  — ler,  c.  g. 
understand,  forstaa  —  forstod 

—  forstaat. 
until,  indtil. 
up,  op;  oppe. 
use,  (v.)  bruke,  II;  (n.)  bruk, 

c.  g.;  It  is  of  no  use,  Det 

nytter  ikke. 
usual,  almindelig,  — ,  — e. 
usually,  som  of  test;  alminde- 

Hg. 

V. 

vacation,  ferie,  — r,  c.  g. 
valley,  dal,  — e(r),  c.  g.;  dal- 

f^re,  — r,  n.  g. 
vanity,  forfaengelighet,  c.  g. 
vegetables,  grji;isaker. 
verb,  verbum,  verber,  n.  g. 
very,  meget. 
vievr,   syn,  — ,  n.  g. 
voice,  stemme,  — r,  c.  g. 
voice    (gram.),   genus;    form. 

passive  — ,    passiv    genus; 

lideform;   active    — ,    aktiv 

genus;   handleform. 
volume  (of  books),  bind,  — , 

n.  g. 
vowel,  vokal,  — er,  c.  g. 

W. 

wait,  vente,   I;   —  on  table, 
opvarte,  I. 


walk,  gaa  —  gik  —  gaat. 
want,    vil    ha;    want    to,    vil 

(plus  infinitive). 
war,  krig,  — e,  c.  g. 
warrior,    kriger,    — e,    c.    g.; 

krigsmand,  •",  c.  g. 
watch,  ur,  — ,  n.  g. 
water,  vand,  — ,  n.  g. 
water  fall,  foss,  — e(r),  c.  g. 
wave,  vifte,  I. 

way,  vei;  in  the  way,  iveien. 
week,  uke,  — r,  c.  g. 
well,  godt;  vel.     See  §  60,  5. 
what  if,  end  om. 
when,  naar;  da.     See  §  30. 
where,  hvor. 

whether ...  or,   enten . . .  eller. 
while,  mens. 
white,  hvit,  r. 
whole,  hel,  r. 
why,  hvorfor. 
wife,  hustru,  — er,  c.  g. 
wild,  vild,  r. 
wind,  vind,  c.   g. 
window,  vindu,  — er,  n.  g. 
winter,  vinter,  — re,  c.  g. 
wish,  (v.)  )2(nske,  I;   (n.)   fin 

ske,  — r,  n.  g. 
with,  med. 
without,  uten. 
wonder,  undre  sig,  I;  undres 

—  imdredes. 
wood-carving,      traeskjaering, 

c.  g. 
word,  ord,  — ,  n.  g. 
work,  (v.)  arbeide,  I;  (n.)  ar- 

beide,  — r,  n.  g. 
works    (books),    verk,    — er, 

n.  g. 


3SO 


worse,  vaerre. 

worst,  vaerst. 

would,  vilde.  See  ville. 

write,  skrive  —  skrev  — skre- 

vet. 
writing   (gerund),    to    write; 

(abs.  noun),  skrivning. 
wrong,  gait. 


Y. 

year,  aar,  — ,  n.  g. 

yell,  skrike  —  skrek  —  skre- 

ket;  (n.)  skrik,  — ,  n.  g. 
yesterday,  igaar. 
yet,  endnu- 
young,  ung,  r;  young  people, 

ungdom.  c.  g. 


*»* 


lOT-f^S" 


